228 
ról, így nevezetesen a Spirogyra- s Zygnema-félékről ismerünk s melyek ott 
a cKerntaschev néven ismert képletet alkotják. 
Ezen kitérés után visszatérhetek a Ghlorogontum-félék chromatopho- 
ráinak ismertetéséhez. 
A fentebbiekben kifejtettem, hogy a chromatophorok nem egységes 
typus szerint vannak alkotva, hanem majd lemezek, majd szalagok és 
hogy számuk, nagyságuk és alakjuk is változó. De vajjon feltételezhető-e 
oly szervről, melynek anyaga folytonos chemikai változásoknak van alá- 
vetve, mely él, mely majd élénkebben működik, majd pedig lejebb szállítja 
physiologiai munkaerélyét, hogy az megmerevedett, változatlan és egy 
séma keretébe szorítható legyen? Nem valószínű-e már akkor is, ha csak 
teoretice fejtegetjük e kérdést, hogy élő és agilis plasma, mely annyi külön- 
féle külső és belső okokból eredő behatásnak van alávetve, ehhez külalak- 
jával is alkalmazkodik ? A Chlorogomumon közvetlenül nem tudtam meg- 
figyelni a chlorophorok alakváltozását; de igenis láttam ezt a közel rokon 
Carteria nevű moszaton s ezen tanulmányaimból e folyóirat más helyén 
már vonhattam azon következtetést, melyet a jelen sorokban a Chlorogo- 
niumra, nézve is érvényesnek tekinthetek. 
A Chlorogonium-félék chlorophyllje tényleg külön alakult plasma- 
lemezekhez van kötve. Ennyit állíthatunk biztonsággal. De e lemezek ala- 
kulása, száma változó, az életviszonyoktól függő és ezek megváltozásával 
szintén más. 
A legegyszerűbb esetben — s ezt a microgametákon látjuk — a chlo- 
rophor egy vagy két egyszerű, gyűrűs plasmalamella. Ezek bizonyos okok 
következtében meg is hasadhatnak. Hogy milyenek ezen okok, azt eddig 
közelebbről nem tudjuk, feltehetjük azonban, hogy ezen meghasadás az 
aszimiláczió intenzivitásával van kapcsolatban. Legalább per analogiam 
következtethetjük ezt, azon, Cartertán tett megfigyelést véve alapul, hogy 
friss, életerős Carteria-rajzók ép cblorophorja azonnal alakváltozásokat 
szenvedett, mihelyest a víz rothadása állt be, azaz mihelyest a sejt rendes 
táplálékfelvételében zavar és változás következett be. 
Ezen hasadás a chlorophylillemez szélének irányában történvén, a 
hasadási vonal természetesen spirális. Ha most még felteszszük, hogy a 
sejt hosszba való nyulásával a hasadt lemezrészek is eltávolodnak egymás- 
tól, nyilvánvaló, hogy ilyen módon spirális szalag jön létre, mely a volt 
egységes lemez nagysága szerint két, három vagy még több teljes csavaru- 
latban járja körül a testet. 
De mily módon magyarázható a kettős, spirális szalag képződése? 
Ugyanazon feltevéssel és ugyanazon módon. Kis meggondolással könnyen 
beláthatjuk, hogy, ha valamely gyűrűs lemez nem egyszer, hanem két 
xX FRANCÉ R.: Adatok a Carteria-félék ismeretéhez. (Természetrajzi Füzetek. 
XIX. köt. 1896. Különleny. 8 1.) 
