233 
terjedelmükben és minden konzekvencziájukkal együtt, termékenyítőleg 
hatva, másokat is buzdítana az épen e czélú tanulmányokra nagyon alkal- 
mas ostoros ázalékok ez irányú kutatására, melyet — bizvást hiszem — 
érdekes és nagy horderejű eredmények fognak jutalmazni. 
x 
Hátra van még, hogy elmondjam azt, mit a Chlorogonium-sejtek 
többi szervezeti részleteinek vizsgálatakor tapasztaltam. 
Első sorban is meg kell emlékeznem a pyrenoidokról, mint oly 
képletekről, melyek szoros kapcsolatban a chromatophorral, annak egye- 
nesen még alkorótészét is teszik. Pyrenoidok előfordulnak úgy a macro-, 
mint pedig a microgametákban. Míg az utóbbiak mindig csak egyetlenegy 
pyrenoiddal ellátvák, addig ezen képletek száma a nagy rajzósejtekben 
variabilis. De annyiban mégis állandó, hogy megkülönböztethetünk egy 
alakot, mely mindig két pyrenoidos. Evvel szemben áll egy sokkal zömö- 
kebb CAlorogonium, melynek kettőnél több pyrenoidje van. A két pyrenoi- 
dos alakot DAxGpaRD Cercidium néven irta le; rövidség kedveért ezt egy- 
előre Cercidium-alaknak fogom mondani. 
A Cercidium-alak pyrenoidjai mindig határozott állásban vannak ; 
egyik a czentrális sejtmag előtt, másik pedig mögötte foglal helyet (VI. táb., 
5. és 6. ábra). Vannak ezenkívül kis, agilis és a Cercidium-alakkal minden 
más tekintetben megegyező Chlorogomitumok, melyekben egyetlenegy pyre- 
noid van és ez sem állandó, meghatározott fekvésű. Majd a sejtmag előtt, 
majd pedig mögötte fekszik. E két esetet táblám első és második rajzán 
ábrázoltam. Mi pedig a kettőnél több pyrenoidos Ghlorogontumot illeti, úgy 
ennek pyrenoidjai látszólag minden szabály nélkül vannak a sejtekben 
szétszórva; ott azonban, hol kifejlődött a chlorophorszalag, azt látjuk, 
hogy hasonlóképen — mint a Spirogyra-félék pyrenoidjai — ezek is egy- 
más mellett a szalag mentén vannak elosztva (VI. tábla, 9. ábra). A pyre- 
noidok száma, itt 4—-6 ; hatnál többet egyetlenegyszer sem láttam, mi nem 
vág egybe KRASSILSTSCHIK már említett adatával, mely szerint 5—12 pyre- 
noidot is látni. Feltéve ugyanis, hogy azon nagy, sötétzöld, kerek testecs- 
kék közvetlenül a felszín alatt — melyekről KRASSILSTSCHIK ir X — tényle- 
gesen pyrenoidok, mi különben valószínű is. 
STEIN XX nagyszámú gömböcskét rajzol, melyeket szintén pyrenoidnak 
lehetne tartani, habár nagy számuk (STErs rajzán 25 is van) ez iránt kételyt 
ébreszt. 
DawGraRDp e kérdésben határozottan nem nyilatkozik. "Azt irja: vil y 
a cing ou six gelobules, gui sont disseminés dans le protoplasma et bleuissent 
k KRASSILSTSCHIK : Op. cit. 628. 1. 
kk STEIN: Organismus stb. Tab. XVIII. 8., 9. ábra. 
