937 
körül valóságos cszemcserétegetv alkotnak, mihez hasonlót a Chlamydo- 
monas-félékről ismerek. 
Mindezen elkülönüléseket a testburok veszi körül, mely jól elkülönült, 
aránylag vékony hártya. Különösen jól megfigyelhető, ha a sejtek egyik- 
másik része csekélyebb fokú plasmolysist szenved s ilyenkor kissé be- 
horpad (VI. tábl., 7., 8. ábra), mit a zömök alakon akárhányszor megfigyel- 
hetni. 
Már a chlorophor tárgyalásakor írtam le ezen testburok sajátságos, 
finomabb szerkezetét, s itt csak azt tehetem hozzá, hogy ezen szabályszerű, 
jól kivehető sávolyozottságot eddig csak a vegetativ, nagy egyének sejtfalán 
láttam (VI. tábl., 9. ábra). 
A microgametáknak is megvan a maguk jól elkülönült sejtfala, melyet 
itt megint a sejtek párosodása alkalmával lehet jól megfigyelni; mert az 
egybe olvadt gameták burka még sok ideig a zygotához tapadva, megmarad 
(VI. táb., 17. ábra). 
Ezen sejtfal nem áll celluloseből, mert ennek kimutatására tett micro- 
kémiai kisérleteim eredményre nem vezettek, mi SCHNEIDER és KLEBS 
tapasztalataival összevág. Nagyon különöset állít a CGhlorogontum-félék 
sejtfalának kémiai szerkezetéről DaAwxGzaRp,?F ki azt írja, hogy a Cercidium- 
alak sejtfala úgy jóddal és kénsavval, mint pedig chlorzink-joddal a, cellu- 
lose typusos reactióját adja, míg ellenben a másik alak sejtfala nem. Sem 
a nagy, sem a kis alak sejtfalával tapasztaltam ilyet. 
A test mellső végéből indul ki a két, aránylag nem hosszú ostor. Ezek 
mindvégig egyforma vastagságúak, s rendesen nem is hosszabbak a test 
felénél, de némelykor ilyen hosszúságot sem érnek el. 
Ismételten láttam, hogy az ostorok két kis, divergáló csőből indulnak 
ki (VI. táb., 7. és 9. ábra) ; ezt azonban csak a nagy alakról jegyezhettem 
fel. Ezen csövek itt ép olyanok, mint azon ostorhüvelyek, melyeket már 
hosszabb idő óta ismerünk néhány Volvocineáról, névleg pedig a Pando- 
rina, Eudorina és (ronium-félékről. 
Az ostorok nagyon agilisak. Mozgásukkal a sejteket folytonos rota- 
tióban tartják: ezek rezegve, nagy köröket irnak le. Már többször volt 
alkalmam, hogy reámutassak az ostorállás typusos voltára. A Chlorogo- 
gomum-télék ostorai rendszerint szépen ívelten hátrafelé állnak, mint ezt 
a mellékelt tábla 1., 5., 6., 7., 8., 9. stb. rajzán fel is tüntettem. 
Az aprórajzók ostora több tekintetben eltérő. Először is nem egyfor- 
mán vastag mindvégig, hanem vége felé egyre vékonyodik. Ostorhüvelyt 
rajta észrevennem sohasem sikerült. Az ostorállás itt is a typusos (1. 3., 10., 
14. ábrát). Az ostorok rendkívül mozgékonyak és nyilsebes, tánczoló moz- 
gást idéznek elő. A rajzók nagyon sokszor megtapadnak az ostorok eredési 
tr DANGEARD : Recherches. 119. lapon. 
