400 
tokkal, melyek közül különösen a felső szemhéjak közt fekvő említendő ; 
a végtagokon vörhenyesbarna, feketészöld harántpántokkal; a felső s alsó 
állkapocs szennyes zöldesszürke alapon szennyes fehérrel foltozott ; alul 
egynemű halavány barna, nagyon finom, szétszórt sötét pontozással. 
A Tscuupr-tól felállított! Cornufer genus, mely már eddig is oly 
sok változáson ment át, systematikai értékében — úgy látszik — még ma 
napság sem definiálható szabatosan. G. A. BoULENGER a generikus jellegek 
összeállításában ? kiemeli, hogy az omosternum és a sternum csontos nyelű 
(vOmosternum and sternum with a bony stylev), de nem mutat reá, hogy 
az omosternum (episternum, epicingulare BRÜnL)? nyele a procoracoideum 
előtt villásan szétágazó, azonban dr. GÜNTHER a Fidzsi szigetekről való 
Plalymantis vitianus, A. Dum. (— CGornufer vititanus, A. Dum.) leírásában § 
hangsúlyozta, hogy a nyélalaku omosternum hátul, az előhollóorresontokkal 
való izülés czéljából két ágra hasított (xthe manubrium sterni styliform, 
and bifid behind for the articulation with the claviclesv). A kérdés ilyetén 
állása mellett nem kerülhettem el a kezeim közt levő Cornufer corrugatus 
mellesonti készülékének kidolgozását s az eredmény teljesen ugyanolyan 
viszonyok felismerésére vezetett, mint a milyeneket GÜNTHER a (7. vilianus 
tekintetében állapított meg. Ez okból azt az anatómiai tényt, hogy az 
omoslernum csontos nyele hátul villásan szétágazik s mindegyik ág a neki 
megfelelő procoracoideumhoz csatlakozik (X. tábla, 1. ábra ost.), a Cornu- 
fer-nem generikus jellegei közé kell fölvennünk ; a mennyiben pedig létez- 
nének oly Cornufer-fajok, melyeknek omosternum-juk egyszerűen csontos 
nyelű, azok más nembe volnának sorolandók. Mindenesetre kivánatos 
volna a Cornufer corrugatus különböző termőhelyről (Philippini szigetek 
és Új-Guinea) való példányainak szegycsonti készülékét tüzetes vizsgálat- 
nak vetni alá, mert nem lehetetlen, hogy a ma egy fajhoz sorozott alakok 
különböző fajoknak fognak bizonyúlni. 
BoULENGER a Cornufer nemi jellegei közt a végső ujjperez T-alakját 
is kiemeli ; e sajátság — mint a X. tábla 2. ábráján látható — a (C. corru- 
gatuson is megvan. 
Fam. ENGYSTOMATID 4. 
3. Sphenophryne birói, n. sp. (X. táb. 3. ábra). 
Egy fiatal (8-5 mm. hosszú) s egy idősebb (17 mm. hosszú) példány 
Friedrich- Wilhelmshafen környékéről. 
: Classification der Batrachier, Mém. Soc. Natur. de Neuchatel II, 1838. Sep. p. 28. 
7 Catal. Batr. Sal. 1882, p. 107. 
3 Zootomie aller Thierklassen, Wien 1880, Lief. 17, tab. LXVIII, fig. 4 et explic. 
: Catal. Batr. Salient. 1858, p. 95. 
