406 
10. Lepidodactylus lugubris, D. k B. 
Platydactylus lugubris, DUMÉRIL á BIBRON, Erpétol. génér. III, p. 304. Paris 
(1836). 
Lepidodactylus Tugubris, BOULENGER, Catal. Liz. I, p. 165. London (1885) és 
Faun. Brit. Ind., Rept. k Batr. p. 99. London (1890). 
Bingó ezt a széles elterjedésű (Birma, Andamánok, Nicobárok, maláji 
félsziget és szigetvilág, Papuasia, Polynesia) fajt [riedrich- Wilhelmshafen 
környékéről két felnőtt (d és ?) és Seleo szigetéről egy fiatal példányban 
küldötte, az utóbbit lakásán fogta. 
A példányok morphologiai sajátságaik és színezetük tekintetében 
teljesen typikusak. 
Fam. SCINCID A. 
11. Lygosoma jobiense, MEYER. 
Lygosoma (Hinulia) jobtensis, MEYER, Monatsber. Akad. Berlin 1874, p. 131. (1875). 
Eumeces aruensis, DORIA, Ann. Mus. Genova, VI, p. 335, tab. XI, fig. c,c. (1874). 
Hinulia megaspila, GÜNTHER, Proc. Zool. Soc. of London, p. 128, tab. XXVIII. 
(1877). 
Eumeces jobiensis, PETERS d DORIA, Ann. Mus. Genova, XIII, p. 349. (1878). 
Lygosoma jobiense, BOULENGER, Catal. Liz. III, p. 247. London (1887); BoErr- 
GER, Ber. Offenb. Ver., p. 149. (1892). 
Egy pompás példány Berlinhafen környékéről. 
A törzs közepe körül 42 síma pikkelysor számlálható; az ujjak alsó 
oldalát bütykös, sőt tompagerinczű pikkelyek takarják, a negyedik lábujj 
alatt 24 ilyen pikkely fekszik. 
Színezete typikus. Felül rézbarna, a törzsön sötét, határozatlan, hul- 
lámos harántpántokkal ; a nyak oldalán s a hát és testoldal határán sza- 
bálytalan sötét foltsor húzódik ; a foltok hátrafelé kisebbednek ; legkitünőbb 
közöttük egy a fülnyilás fölött, egy hátrább s egy a vállizület fölött fekvő, 
de nem oly határozott folt, mint GÜNTHER rajzán látható. Alul szennyes 
sárgásfehér, a torok két oldalán egy-egy határozottabb, közepén egy gyen- 
gébb hosszanti sávval. 
Fej- és törzshossza 86 mm.; a megujult fark hossza 97 mm.; neve- 
zetes, hogy a míg az eredeti farkrész alul egynemű cycloid-pikkelyekkel 
födött, addig a megujult rész medián-vonalában egy széles paizssor ala- 
kult ki. 
12. Lygosoma smaragdinum, LEss. 
Scincus smaragdinus, LEsson, Voyage Coguille, Zool. II, p. 43, tab. 3, fig. 1. 
Paris (1830) és SCHLEGEL, Abbild. neuer od. unvollst. bek. Amphib., p. 33, tab. XI. 
Düsseldorf (1837—1844. 
