pára ő 
409 
Két mellső, három hátsó szempaizs és 2 3- 2 halántékpaizs ; a nyolcz 
felső ajakpaizs közül a 3—5. érinti a szemet; a mellső állpaizsot öt alsó 
ajakpaizs veszi körül. A törzs hosszában 15 pikkelysor fut le s a külső sor 
pikkelyei is éles gerinczet viselnek. 
Pikkelyképlet : 
KGet NO AG DET [gén MEAB AZ EL SG s B6/gg 18 
Színezet tekintetében BouLExGER C. csoportjához tartozik; felül egy- 
színű szürkésbarna, alul sárgásfehér; a haspaizsok mellső széle mellett 
sötétebb pontozás ötlik fel. 
17. Dendrophis calligaster; GTHR. 
Dendrophis calligasítra, GÜNTHER, Ann. £ Mag. Nat. Hist. 3. ser. XX, p. 53. 
London (1867). 
Dendrophis lineolatus, JAN  SORDELLI, Icon. Gén. Ophid. livr. 32, tab. III, 
fig. 2. Milan (1866—70). 
Dendrophis salomonis, GÜNTHER, Ann. £ Mag. Nat. Hist. 4, ser. IX, p. 25. 
London (1872). 
Dendrophis aruensis, DoRra, Ann. Mus. Genova VI, p. 349, tab. XII, fig. g. (1874). 
Dendrophis calligaster, BPouLENGER, Catal. Snakes, II, p. 80. London (1894). 
Két példány (d és 2?) Berlinhafen környékéről. A gyűjtő megjegyzése 
szerint a seleói benszülöttek cániv néven ismerik. 
A halántékpaizsok száma 1 3-2, vagy 2 3-2; az egyik példánynak 
8—9, a másiknak 8—8 felső ajakpaizsa van, ennek megfelelően a 4 -- 5, 
vagy 5 3- 6 érinti a szemet. 
Pikkelyképlet : 
csögu 6 1-6; GO. 42; V. 178; A. 1/4; Se. 19/1193? 
SS EE ETETTEK ESELY sg Se tg seg 508 /1gg 4-1 
A színruhában határozott dimorphismus nyilvánul, noha két példány 
alapján bajos eldönteni, vajjon e dimorphismus állandó-e? A felső oldal 
mindkét esetben mély feketebarna, de míg a hím hátpikkelyeinek külső 
széle kékesfehér (életben valószínüleg sárga) csíkkal diszített, e csíkok a 
nőstényen teljesen hiányzanak. A fej teteje s oldala mély fekete, a felső 
állkapocs szélét sárgás sáv födi, mely a szájzug mögött az áll s torok sár- 
gás színével egyesülve, az első és második pikkelysor között a törzs elejére 
is ráterjed. A hasoldal palaszürke, a nőstényé sötétebb. 
x SE x 
Our countryman LEwIs Brgó at present exploring in New-Guinea sent 
to the Hungarian National Museum in January last among much other 
material examples of 17 species of Batrachia and Reptilia. These specimens 
without exception are from the coast and small islands between Berlinhafen 
