22 
Gabriel  Gnstafson. 
[No.  1. 
Paa  siderne  af  ornamentbaandet  kantes  borden  med  særdeles 
kunstigt  vævede  render.  De  bestaar  nemlig,  som  prof.  Anders- 
sons analyse  bar  vist,  af  seks  (paa  andre  stykker  synes  det  at 
være  flere)  grupper  rendingstraade,  bver  gruppe  bestaaende  af  4 
traade,  som  efter  hvert  islag  er  bleven  vredet,  bveranden  gruppe 
til  høire  og  hveranden  til  venstre.') 
Hvis  man  kan  dømme  efter  udseendet  paa  af  bildningen  turde 
det  være  samme  vævning,  som  forekommer  i  Thorsbjergsfundet 
paa  nogle  fragmenter  (et  er  af  bildet  Thorsbj.  pl.  2  fig.  5),  hvorom 
Engelhardt  udtaler,  at  det  er  „den  fineste  vævning  i  mønster, 
som  vel  er  bevaret  fra  en  saa  fjern  tid".  Lignende  kanter  viser 
sig  ogsaa  paa  det  af  Rygh  (NO  333)  af  bildede  stykke  fra  fundet 
ved  Øvre  Berge  i  Lyngdal. 
Hvor  det  hjørnestykke  med  frynser,  som  af  bildes  her  pl.  2. 
fig.  1,  har  siddet  paa  dragten,  kan  nu  ikke  bestemmes.  Fryns ernes 
stilling  taler  mod  at  antage  det  for  kjortelens  ene  kantstykke 
nedentil.  Dog  viser  de  vedhængende  ubetydelige  fragmenter  af 
borden,  at  denne  har  været  af  samme  beskaffenhed  som  den  paa 
pl.  1  af  bildede.  Selve  frynserne  er  kunstfærdig  gjort,  men  jeg 
har  ikke  havt  anledning  til  at  faa  dem  undersøgte  af  en  sagkyndig. 
Endnu  et  tredie  slags  tøi  forekommer  der  i  fundet;  det  er  af 
rødbrun  farve  og  antagelig  af  samme  kyprede  vævning,  som  de 
sidst  omtalte,  med  bord  forsynede  dele  af  dragten,  men  synes  at 
være  noget  finere.  Der  er  ovenfor  fremsat  den  mening  at  vi  her 
har  at  gjøre  med  et  slags  livgjord. 
Saa  bliver  det  da  et  spørgsmaal:  er  disse  smukke  stykker  en 
J)  Professor  Andersson  ytrer  derom  følgende  i  et  brev  til  mig:  ,,Hvad 
som  forefaller  mig  mest  mårkligt  år  emellertid,  att  på  omse  sidor  om 
mellanpartiet  i  denna  bård  åro  gruppvis  fyra  och  fyra  varptrådar  bundna 
af  inslagstrådarne  på  ett  satt,  som  såvidt  jag  kanner,  ej  forekommer  i  kom- 
bination  med  våra  nu  brukliga  monstervåfnader.  De  fyra  varptrådarne  i 
hvarje  sådan  grupp  ha  nåmligen  blifvit  vridna  mellan  hvarje  inslag,  så  att 
hvarje  grupp  bildar  en  fyrtviimad  tråd,  som  inslagstrådarne  gå  tv  art 
igenom, —  ej  ofver  och  under  såsom  vid  vanlig  våfnad  med  tvinnad  varp. 
Och  deraf  att  hvarannan  grupp  år  snodd  till  hoger  och  hvarannan  till  venster 
får  våfnaden  morn  det  område  der  bindningssåttet  i  fråga  forekommer  lika- 
som  ett  flåtadt  utseende.  Intressant  vore  att  veta,  huru  den  som  våft  denna 
våfnad  forfarit,  for  att  vrida  och  åstadkomma  skelbildmng  inom  hvarje 
forutnåmnda  varptrådgrupp.  Detta  skulle,  i  kombination  med  den  vauliga 
varp-  och  inslagskorsning  som  forekommer  hos  våfnaden  i  ofrigt,  med  våra 
dagars  fordran  på  snabbhet  i  produktion  forntsåtta  ganska  invecklade  an- 
ordningar.    Våfnaden  år  synnerligen  omsorgsfullt  utford." 
