xir 
Indberetning  1889 
saakaldt  vasraate  og  hulraate  —  og  er  meget  udbredt  ikke  mhidst 
i  landets  nordligste  skove.  I  økonomisk  betydning  staar  7,skorpe- 
soppen",  som  Polyporus  vaporarius  passende  kan  kaldes,  fuldstændig 
ved  siden  af  de  ovenfor  nævnte  soppe,  skjønt  den  ikke  ødelægger 
de  angrebne  stammer  saa  totalt  som  disse.  Ialfald  i  enkelte 
skovstrækninger  er  den  til  gjengjæld  adskillig  mere  udbredt  end 
nogen  af  Tram  etes- suterne.  Af  mindre  betydning  er  Polyporus 
pinicola,  om  hvis  parasitiske  optræden  jeg  først  fik  meddelelse  fra 
lir.  forstkand.  Evenstad,  og  som  senere  er  iagttaget  saavel  paa 
gran  som  paa  fure,  dog  ikke  synderlig  udbredt.  Som  parasit 
kj  endes  denne  sop  hidtil  kun  fra  vort  land. 
Ungfurerne  (hidtil  maiidshøide)  angribes  i  de  finmarkske  og 
nordlandske  skove  af  flere  parasitiske  Pe^isa-arter,  der  bevirker 
kræftsaar  paa  stammen,  og  af  hvilke  en,  eller  muligens  to,  turde 
være  hidtil  ukj  endte  som  aarsag  til  sygdom.  Sammen  med 
Peridermkim  pini  corticola,  der  er  overordentlig  udbredt  gjennem 
hele  landet,  er  disse  soppe  blandt  de  sterkest  medvirkende  aar- 
sager  til  den  slette  eftervekst  i  vore  nordlige  skove. 
Blandt  sygdomme,  der  angriber  naaletræernes  bar,  kan  for- 
uden  de  tidligere  velkj endte  arter,  Lophodermium  pinastri  og 
Chrysomyxa  abietis,  nævnes:  Hypoderma  sulcigenum  paa  fure; 
Hysterium  macrosporum  og  abietis  samt  Herpotricha  nigra  paa  gran. 
Ligesom  tidligere  har  der  ogsaa  iaar  i  almanakken  været 
indrykket  opfordring  om  indsendelse  af  syge  planter  til  den  bota- 
niske afdeling.  Forespørgslernes  antal  har  været  omtrent  det 
samme  som  tidligere,  men  har  for  en  væsentlig  del  angaaet  insekt- 
skade. Af  mere  interessante  ting  som  ved  hjælp  af  disse  fore- 
spørgsler  er  bragt  paa  det  rene,  kan  nævnes,  at  „at  „poteternes 
stengelsyge",  foraarsaget  af  Seler  otinia  seler  otiorum,  en  sygdom 
der  tidligere  kun  var  kjendt  fra  vestlandet  og  særlig  fra  Jæderen, 
hvor  den  har  anrettet  stor  skade,  nu  ogsaa  er  optraadt  paa  øst- 
landet (Elverum  og  Vardal).  Fra  et  par  steder  i  nordre  Bergen- 
hus  amt  er  der  indkommet  en  anden  eiendommelig  potetessyge, 
der  ytrer  sig  ved,  at  der  i  de  angrebne  knollers  indre  opstaar 
tomme  hulrum  af  betydelig  størrelse,  hvis  væg  er  belagt  med 
et  tykt  lag  stivelse  stammende  fra  de  celler,  ved  hvis  destruction 
hulrummet  er  dannet.  Sygdommen  har  ifølge  meddelelse  fra 
lensmændene  i  Ladvik  og  Hyllestad  gjort  adskilHg  skade  og  for- 
