fra  den  historisk-antikvariske  afdeling. 
XVII 
arbeidet  paa  Haakonshallen  gjorte  fund,  som  af  bestyrelsen  er 
overleverede  til  museet,  skriver  sig  ogsaa  et  par  fra  denne  tid.  — 
En  detailleret  redegjørelse  for  sagerne  fra  den  forhistoriske  tid 
og  middelalderen  gives  som  sædvanlig  i  „Aarsberetning  for  for- 
eningen til  norske  fortidsmindesmerkers  bevaring". 
Den  moderne  afdeling  er  bleven  forøget  med  over  100 
gjenstande,  hvoriblandt  en  del  maiede  ruder  fra  17de  og  18de 
aarhundrede.  Fire  af  disse  bar  siddet  i  en  pakbod  i  Sandviken 
og  bærer  navnene:  Madame  Heilchiæ  Ciccius  1727,  Ellen  Mel- 
chiors datter  Ellerhorst,  Janniche  von  Lewen,  og  Sing^  Claus 
Warwich  1727.  Endvidere  partisaner,  sværd  og  andre  vaaben, 
flere  udskaarne  krudthorn  i  elfenben  og  horn,  signet,  tilhørende 
knapmagerne  i  Bergen  af  1706,  en  broderet  pude  fra  1668,  en 
silkevest  fra  rococotiden,  skrin,  stole  og  andre  møbler,  to  slæder 
i  rococo  m.  m. 
Til  den  kun  st  in  dustrielle  afdeling  er  indkjøbt  en  del 
gode  gjenstande,  mest  fajancer,  porcellæner,  gamle  krus  af  sten- 
gods  fra  Rhintrakten.  Siden  det  nye  kunstindustrimuseum  nu 
er  aabent,  vil  for  eftertiden  denne  afdeling  ikke  blive  forøget. 
Samlingen  af  national-etnogra fiske  gjenstande  er  for- 
øget med  over  200  nummer e,  særlig  udskaarne  træarb eider  og 
andre  prøver  paa  bondearbeide  fra  Fane,  Manger,  Lindaas, 
Ekanger,  Hardanger,  Voss,  Sogn,  Nordfjord  og  Romsdalen,  samt 
fra  Hallingdalen,  Thelemarken  og  egnen  omkring  Flekkefjord. 
Det  meste  er  indkommet  fra  Hardanger;  en  del  kalhovder,  en 
gammel  brudgomsstav  og  en  brudeslire  m.  m.  erhvervedes  under 
Bendixens  reiser  i  indre  Hardanger  forrige  sommer.  Af  folke- 
dragter  har  museet  indkjøbt  en  smuk  brudedragt  fra  Sørfjorden 
i  Hardanger,  en  kvindedragt  fra  Hallingdal  og  enkelte  stykker 
fra  andre  landsdele.  Da  de  gamle  folkedragter  bliver  mere  og  mere 
sjeldne,  vikle  det  være  ønskeligt,  medens  det  endnu  er  muligt, 
at  erhverve  en  fuldstændig  samling  af  hele  dragter,  i  det  mindste 
fra  Vestlandet.  Vistnok  savnes  der  endnu  plads  til  en  tilfreds- 
stillende ordning  og  opstilling  af  disse  gjenstande,  men  hvis  midler 
kan  erholdes  til  en  ny  indredning  af  den  national-etnograflske 
samlings  sal,  vil  saa  meget  ram  kunne  spares,  at  i  alt  fald  det 
vigtigste  vil  kunne  opstilles.  Paa  grand  af  den  store  konkur- 
rence  fra  turisters  og  opkjøberes  side  er  dog  priserne  paa  saa- 
damie  ting  altfor  høie  til,  at  museet  i  større  skala  skulde  kunne 
varetage  denne  interesse.  Brændevinssamlaget,  hvem  museets 
direktion  søgte  om  et  bidrag  af  1000  kr.  aarlig  til  dette  øiemed 
2 
