10 
James  A.  Grieg. 
[No.  2. 
(fig.  14 — 19).  De  mindre  af  disse  spikler  tindes  ogsaa  i  pinnulerne. 
Eiendommeligt  for  den  nedre  del  af  tentaklerne  er  en  spindel,  som 
er  længere,  tykkere  og  mere  knudret  end  de  øvrige  af  tentaklernes 
spikler,  og  som  ligner  meget  polypkroppens  spindler,  0.224  mm. 
lang,  0.032  mm.  bred  (fig.  13).  Mens  muskulaturen  paa  tentakler- 
nes ydre  side  er  lidet  udviklet,  er  den  desto  kraftigere  paa  den 
indre.  Munden  er  en  liden  fin  spalte.  Svælgrøret  rager  langt  ned 
i  bughulen  og  har  en  vel  udviklet  svælggrube,  som  først  i  den  ne- 
derste trediedel  af  svælget  er  forsynet  med  de  for  den  saa  eien- 
dommelige flimmerceller  (fig.  20  fep).  Svælgrørets  mesoderm  er 
tyndt  og  mangler  ganske  spikler.  Polypkroppens  epithel  er  noget 
høiere  end  coenenchymets  (ca.  0.028  mm.).  Mellem  dette  og  me- 
soderm et  kunde  der  heller  ikke  hos  denne  art  paavises  noget  muskel- 
lag.  Mesodermet  dannedes  af  et  mere  eller  mindre  stribet  hyalint 
bindevæv  samt  talrige  bindevævsceller.  Septa  er  bygget  ganske 
som  hos  isidella  elongata.  I  enkelte  af  polyperne  fandtes  vel  ud- 
viklede  æg  med  nucleus  og  nucleolus  (fig.  22). 
Paa  flere  af  eksemplarerne  sad,  ligesom  paa  Sars's,  scalpellum 
stroemii. 
Lokaliteter:  Smølen  (Gunnerus),  Skraaven  (120-300 favne)1) 
og  Eisvær,  Lofoten,  indtil  paa  400  favnes  dyb  (G.  O.  Sars).  Paa 
begge  de  to  sidste  lokaliteter  toges  arten  paa  lerslam  („soft  clay 
or  muddy  bottom").  Haakonsund,  Korsfjord,  200 — 300  favnes  dyb, 
lerslam  (dr.  D.  C.  Danielssen). 
Norske  Nordhavsekspedition  stat.  79.    64°  48'  n.  br.,  6°  32'  ø.  1. 
Greenwich,  155  favne,  temp. 
-f  6.9°  C,  sandler  (nogle  faa 
eksemplarer). 
„  ,,  252.    Vestfjorden,  ler  (1  eksemplar). 
—  „  255.    68°  12'  n.  br.,  15°  40'  ø.  1. 
Greenwich  (Vestfjorden),  341 
favne,  temp.  +  6.5°  C,  ler 
(talrige  eksemplarer). 
x)  Herom  siger  prof.  M.  Saks:  „Levende  eksemplarer  forekom  kim  paa 
300  favnes  dyb  tilligemed  stykker  af  dens  leddede  akse,  hvilke  i  de  talrige  af 
mig  undersøgte  grundprøver  fra  forskjellige  dybder  paa  og  i  nærheden  af  samme 
lokalitet  ikke  fandtes  høiere  op  end  til  250  favne:  kun  et  aksestykke  forekom 
paa  120  favne,  hvorhen  det  dog  maaske  kan  være  ført  ved  havstrømmens  magt." 
Da  imidlertid  de  eksemplarer,  som  toges  paa  station  79  paa  155  favnes  dyb, 
var  levende,  vel  udviklede  individer,  er  der  al  grund  til  at  antage,  at  isidella 
hippuris  ogsaa  maa  kunne  leve  paa  120  favnes  dyb.  (Kristiania  Vidensk.  Selsk. 
Forhdl.  1868,  pag.  265.) 
