1890.] 
Jordskjælv  i  Norge  1888—1890. 
25 
18de  april.  I  Sokendalen  og  omegn  merkedes  omtrent 
kl.  7h  20'  form.  en  jordrystelse.  Der  hørtes  som  en  tung  torden, 
der  drog  fra  0 — V.  Nogen  bevægelse  under  fødderne  kunde  ikke 
merkes,  hvorimod  lampekuplerne  tildels  klirrede  lidt. 
Rystelsen  kjendtes  omtrent  lige  sterk  i  Aaensire  og  So- 
k  en  cl  a  l. 
(„Morgenbladetu  26  —  5  —  89.) 
22de  april  kl.  11 h  55'  form.  jordskjælv  i  Aalgaard  (Gjæs- 
dal)-  Der  iagttoges  tre  stød  efter  hinanden  med  ca.  20  sek.  mellem- 
rum.  Retningen  var  V — 0.  Der  hørtes  en  rumlen  som  af  en  vogn 
paa  haard  vei.  Det  første  stød  var  sterkest,  det  sidste  svagest. 
Varigheden  var  ca.  10  sek.  Der  føltes  ingen  sitren  efter.  Det 
stadige,  rolige  veir  slog  straks  om  til  regn  og  slud. 
(Sergeant  Aalgaard.) 
24de  april  kl.  11 h  24'  form.  jordskjælv  paa  Gro  tie  (Brem- 
anger). Det  merkedes  som  en  dump,  ikke  meget  sterk  underjordisk 
dundren  i  ca.  30  sek.  Antagelig  retning  NV — S.  Vinduesruclerne 
i  det  paa  fjeldgrund  liggende  hus  skal  have  klirret. 
(R.  A.  Rasmussen,  Grotle.) 
2  9de  april  kl.  1—2  skal  en  lignende  dundren  være  hørt 
sammesteds.  (Samme.) 
3  0te  april  omkring  kl.  7h  20'  form.  føltes  et  jordskjælv  i 
Soggendal  (Dalerne)  ledsaget  af  en  dur  som  af  en  fjern  torden. 
Retning  0 — V. 
6te  mai  kl.  4h  21'  efterm.  jordskjælv  paa  Grotle  (Bremanger). 
Det  hørtes  i  ca.  40  sek.  som  en  jevnt,  ikke  meget  sterkt  rullende, 
underjordisk  torden  fra  S — N  (?).  Man  følte,  at  jorden  skalv  under 
fødderne,  og  folk,  som  var  inde,  sagde,  at  vinduesruderne  klirrede. 
Paa  ytre  Grotle  føltes  jordskjælvet  som  en  langsom,  bøl- 
gende skjælvning,  antagelig  fra  sydvest.    Varigheden  2  min. 
(R.  A.  Rasmussen  og  Henrik  S.  Grotle.) 
12 te  mai.  Ved  middagstid  hørte  flere  folk  i  Gjesaasen  i 
Solør  et  ganske  sterkt  drøn,  der  mere  lignede  et  kanonskud  end 
et  tordenveir  og  vel  maatte  være  et  jordskjælv.  Enkelte  lagde 
ogsaa  merke  til,  at  kjøkkentøi,  der  hang  paa  væggen,  klirrede. 
(„  Ver  dens  Gang"  28  —  5  —  89.) 
