1890.] 
Laugsprotokoller  m.  v.  i  Bergens  Museum. 
7 
eller  sværge  Kongen  Lydighed.  Gjorde  de  det  sidste,  var  Forbin- 
delsen med  det  tyske  Kontor  opløst  og  de  selv  at  betragte  som 
norske  Borgere.  Endskjønt  Amterne  gjorde  hvad  de  kunde,  for  at 
smyge  undaf,  blev  de  tilsidst  tvungne  til  at  erklære  sig,  og  de  fleste 
valgte  at  forlade  Byen  (1558).  Ifølge  Yalkendorfs  Eelation  af  1559 
var  der  paa  det  Tidspunkt  36  Skoboder  med  i  det  mindste  2  Sko- 
magere  i  hver  Bod,  8  Skrædderboder  med  liver  3  Mand,  2  Over- 
skjærer  Boder  med  hver  2  Mand,  4  Guldsmedboder  med  2  Mand 
og  1  Dreng  i  hver,  4  Skinderboder  med  hver  2  Mand,  3  Bagerhuse 
med  hver  3  Mand,  2  Baclskjærboder  med  2  Mand  og  3  Drenge  i 
hver,  og  desuden  havde  Kjøbmænclene  paa  Bryggen  2  Skruemagere 
og  1  Glarmester,  samt  „saa  mange  Bødkere  baade  i  Tieneste  og 
Dagløn,  at  jeg  ikke  —  heder  det  i  Relationen  —  med  al  den  Flid 
jeg  lagde  mig  derefter,  kunde  faae  Sandhecl  derom  at  viide.4'  — 
Ved  denne  Overenskomst  af  1558  var  de  „fif  Amten"s  Saga  ude. 
Bergen  blev  derved  pludselig  berøvet  en  talrig  Skare  af  Haand- 
verksfolk.  Hvormed  skulde  denne  Udtapning  erstattes?  Valken- 
dorf  havde  allerede  før  den  tyske  Udvandring  fandt  Sted  havt  sin 
Opmærksomhed  rettet  herpaa.  Han  havde  under  sit  Ophold  i 
Kjøbenhavn  udvirket  et  Kongebrev  af  4de  Marts  1558,  der  tilsikrede 
dem,  som  vikle  flytte  ind  til  Byen  og  der  nedsætte  sig  som  Haand- 
verkere,  et  eller  to  Aars  Frihed  for  alle  Skatter  og  andre  borger- 
lige Byrder,  og  samtidig  sørgede  han  for,  at  den  gamle  Bestem- 
melse om,  at  en  Gaard,  der  var  tilsalgs,  først  skulde  tilbydes 
Kongen,  blev  betydelig  modificeret,  da  denne  skulde  have  givet 
Anledning  til  Uregelmæssigheder,  som  det  ansaaes  ønskeligt  at  faa 
fjernet.1) 
Men  den  væsentlige  Forandring,  som  nu  var  indtraadt,  var  dog 
den,  at  med  Amternes  Fordrivelse  var  Korporationer  eller  Laug 
ophævede  og  Haandværks frihed  faktisk  indført.  Thi  der  sattes 
intet  nyt  i  det  gamles  Sted.  Dette  medførte  dog  snart  en  Tilstand, 
der  førte  ud  i  rent  forvirrede  Forhold,  og  vi  har  da  ogsaa  en  sam- 
tidig Forfatters  Vidnesbyrd  herom.  I  det  ejendommelige  Skrift  fra 
1584  „Den  norske  So",2)  nyis  Forfatter  havde  opholdt  sig  i  Bergen 
4  a  5  Aar,  skildres  Haandverkerforholdene  her  paa  følgende 
Maade:  „ —  —  nogle  have  indtil  4  Haandverker,  fare  mellem 
Bønderne  og  ere  baade  Kræmmere,  Slagtere,  Bryggere  og  Feldt- 
!)  Yngv.  Nielsen:    Bergen.    Side  303. 
2)  N.  Nicolaysen:    Norske  Magasin.  II. 
