8 
Johan  Bøgh. 
[No.  6. 
beredere  tillige.  Det  gaar  uordentligt  og  broget  til.  Skredderne  fare 
paa  Laxefiske,  Barbererne  ere  Øltappere  og  Kjøbmænd.  Haand- 
verkerne  bar  intet  Laug,  men  hver  kan  tage  sig  til,  hvad  han 
vil.  Gaar  det  galt  med  ham  som  Kjøbmand,  saa  tager  han  til  at 
blive  Slagter.  Saaledes  har  en  drevet  en  18  Haandverker.  Og 
om  han  derover  er  bleven  til  Betler,  behøver  han  ej  at  skamme 
sig;  hvad  skader  det  ham,  han  er  ikke  alene,  han  har  mange  saa- 
danne  Brødre."  Trods  denne  mørke  Skildring  synes  det  dog,  som 
om  Haandverkere  inden  samme  Fag  har  følt  Trang  til  et  vist 
Sammenhold  og  har  dannet  Korporationer,  dog  uden  den  bestemte 
Organisation,  som  Laugsordningen  senere  gav  dem.  Bagerne  gjør 
dog  heri  en  Undtagelse;  de  erholdt  Laugsregler  allerede  i  1597. 
Det  første  Skridt  til  ved  Lov  at  ordne  disse  løse  Forhold  sker 
ved  Christian  IVs  „Forordning  om  Handtverks  Drenge  og  Svenne" 
af  10de  December  1621.  I  denne  fastslaaes  en  Ordning 
gjennem  Laug.  Det  paalægges  saaledes  alle  Mestere  i  et  Haand- 
verk  at  forfatte  „nogle  visse  Vilkaar",  der  havde  at  indeholde  Be- 
stemmelser angaaende  Drenges  og  Svendes  Læreaar  samt  „hvad 
Straf  Lære-Drenge  og  Svenne  skulle  undergi vne  være",  dersom  de 
ikke  udtjener  den  fastsatte  Tid,  viser  sig  opsætsige  eller  løber  bort. 
Ligeledes  skal  hvert  Laug  eller  „Embede",  som  det  i  Forordningen 
kaldes,  vælge  en  Oldermand  samt  Bisiddere,  der  skal  afgjøre  Trætter, 
ilægge  Bøder  (der  ikke  maa  anvendes  til  01  eller  Gjæstebud),  lige- 
som  det  paalægges  Oldermanden  at  indskrive  dem,  som  „noget 
Handtverk  vil  bruge"  og  som  ikke  kan  overføres  nogen  „ uærlig  og 
lasterlig  Misgjerning".  Derimod  forbydes  det  paa  det  strængeste 
enhver,  der  saaledes  lader  sig  indskrive,  at  gjøre  noget  Gjæstebud 
eller  Mesterstykke. 
Ved  denne  Forordning  fik  Haandverksforholdene  en  fælles 
Organisation  i  alle  Monarkiets  Lande  og  Riger,  og  det  var  paa 
Basis  af  dens  Bestemmelser,  at  Laugsvæsenet  nu  skjød  en  saa 
kraftig  Vækst.  Ogsaa  for  denne  Periodes  Vedkommende  har  vi  en 
samtidig  Forfatters  Meddelelser  om  Forholdene  i  Bergen  fra  den 
anden  Halvdel  af  det  17de  Aarhundrede,  nemlig  i  Edvardsens 
Bergens  Beskrivelse,1)  hvoraf  det  tydelig  fremgaar,  at  Laugene  i 
forholdsvis  kort  Tid  havde  udviklet  sig  til  strængt  afsluttede  Grupper, 
der  søgte  saa  vidt  muligt  at  vanskeliggjøre  Optagelse  af  nye  Ele- 
menter.    Edvardsen  fortæller  saaledes,  at  ingen  kunde  komme  ind 
L)   N.  Nicolaysen:    Norske  Magasin.  II. 
