18£0.] 
Laugsprotokoller  m.  v.  i  Bergens  Museum. 
9 
i  Bartskjærernes  Embede,  med  mindre  han  giftede  sig  med  en 
Enke  eller  kjøbte  en  andens  Embede,  som  kostede  2  a  300  Rdlr., 
ligesom  man  vanskelig  kunde  slippe  ind  i  Skomagerlauget  uden  at 
tage  en  Enke  eller  Mesters  Datter  til  Hustru.  Begge  de  her  nævnte 
Laug  var  saakaldte  „ sluttede"  Laug,  det  vil  sige,  de  maatte  kun 
beståa  af  et  vist  Antal  Medlemmer;  i  dette  Tilfælde  skulde  Bart- 
skjærernes Laug  beståa  af  ni  og  Skomagernes  af  ikke  flere  end 
tredive,  „ endog  dette  ikke  agtes  saa  nøje".  Paa  Edvardsens  Tid 
(1674 — 1694)  fandtes  der  i  Bergen  10  Haandverkslaug,  nemlig 
Bartskjærere,  Guldsmede,  Skomagere,  Skrædclere,  Bågere,  Kobber- 
slagere, Vævere,  Kippere  eller  Bødtkere,  Smede  og  Snedkere.  For- 
uden  disse  nævner  Edvardsen  følgende  Haandverk,  der  paa  hans 
Tid  ikke  synes  at  have  havt  Laug  i  Bergen:  Possementmagere, 
Knapmagere,  Kandestøbere,  Tømmermænd,  Malere,  (rlasmagere, 
Bundtmagere,  Feldberedere,  Handskemagere,  Korduanberedere,  Lade- 
magere  og  Sverdfegere.  Om  Laugenes  Indretning  oplyser  samme 
Forfatter,  at  de  „have  hver  for  sig  deres  Skråa  med  Lade  og 
Privilegier,  deres  sære  Oldermænd  og  Bisiddere,  af  hvilke  particulare 
Sager  dennem  selv  imellem  blive  rettet  og  slettet.  Kan  det  ikke 
ske,  da  er  eler  én  af  Borgermesterne  og  Raad  beskikket,  at  stille 
dennem  tilfreds ;  ville  de  ej  lade  sig  lide  dermed,  citeres  Sagen  ind 
for  Borgermestere  og  Raad  paa  Raadstuer-.  Enhver  af  deres  Ge- 
seller eller  Svenne  have  og  deres  Krog  (o:  Kro),  Lade  og  Frihed 
med  en  Bisidder  af  Mesterne,  som  dennem  skal  rette  imellem,  om 
det  er  muligt,  mens  hellers  sættes  deres  Klagemaal  ind  for  Mesterne, 
og  da  bliver  Straffen  dobbel."  Edvardsen  tilføjer  her,  at  „dog  er 
alle  disses  Frihed  og  Embedes  Skråa  og  Vedtægter  1682  ved  en 
sær  kongelig  Forordning  meget  forandret." 
Edvardsen  sigter  herved  til  den  forandrede  Holdning,  som 
Enevoldsmagten  indtog  ligeover  for  Laugene.  Allerede  i  Oktober 
1664  afgav  —  ifølge  C.  Bruuns  Meddelelser  i  hans  Bog  om  Kjø- 
benhavn  —  Statskollegiet  en  Betænkning,  hvori  det  udtaler  sig  mod 
Laugenes  Egenraadighed  i  at  optage  og  udelukke  Medlemmer,  saa 
vel  som  i  at  begrænse  den  enkelte  i  den  fri  Udøvelse  af  hans 
Næring.  Hvad  man  sigtede  paa  var,  paa  den  ene  Side  at  sikre 
Staten  en  virksom  Kontrol  med  Haandværksstanden,  paa  den  anden 
Side  at  indskrænke  Laugstvangen,  forsaavidt  den  skadede  eller  greb 
forstyrrende  ind  i  den  faglige  Udvikling.  Man  havde,  siger  C. 
Bruun,  et  klart  Blik  for  de  utallige  Misbrug.  der  knyttede  sig  til 
Laugenes  selv  gjorte  Vedtægter,  saaledes  de  store  Udgifter  til 
