1890.] 
Laugsprotokoller  m.  v.  i  Bergens  Museum. 
37 
24  Januar  cl.  A.,  indført  i  de  Berlingske  Avertissements- Tillæg 
No.  13.  Med  udtrykkelige  Ord  staaer  der,  at  næsten  ingen  i  Bergen 
forstaaer  den  Profession,  han  giver  sig  ucl  for  at  have  lært  og  hvor- 
paa  han  har  vundet  BorgersJcab.  —  En  hæslig  Beskyldning,  den  vi 
hverken  med  Ligegylgighed  kan  ansee  eller  under  Stiltienhed  kan  lade 
os  paadigte,  da  de  offentlige  Tider  (o :  Tidender)  vanker  saa  vidt  omkring 
og  Fornærmelsen  har  saa  vigtig  Indfly deise  hos  vores  inden-  oguden- 
landske  Laugsbrødre  til  vores  Skade  og  Ulæmpe  nu  og  i  Tiden.  — ■ 
Fornemmelig  naar  vore  i  Professioneme  opdragne  og  udlærte  Sønner 
skal  som  Svende  vandre  ud  fra  os  til  fremmede  Lande,  indse  vi  hvor 
forgiæves  Formaalet  for  vore  Bestræbelser  har  været  at  danne  dem  til 
duelige  Mænd  i  denne  saa  høystnødvendige  Classe  af  Staten.  Thi  Ud- 
trykke  fra  en  Poletie-Mester  Brandt  vil  da  have  forvildet  betydelig  Ind- 
trykke  paa  hine  udenlandske  Mestere  og  give  disse  Anledning  til  van- 
ærende Omdømme  og  dets  følgelig  vægrende  Antagelse  af  de  beskyldte 
Bergenske  indskrevne  Svende.  —  Poletie-Mesteren  har  vel  i  en  Skri- 
velse til  os  af  3die  hujus,  som  herhos  allerunderdanigst  følger  under 
No.  1,  søgt  til  en  Trykfeil  at  forvandle  sin  Udladelse  og  bringe 
Meeningen  derhen:  at  næsten  ingen  Huus-  og  Bygningsmester  i 
Bergen  forstaaer  sine  Professioner,  dog  selve  Gonnexionen  i  Aver- 
tissementet forklarer  tydelig  hans  Meening,  idet  han  tilføyer:  Men 
i  ingen  Henseende  har  man  været  mere  ilde  faren  end  med  Muur- 
mesterne,  som  ere  saa  usle  og  uduelige  etc.  —  Hvad  disse  angaaer, 
maa  samme  forsvare  sig  selv,  cia  vi  særskildte  have  indgivet  vores 
Besværing  og  Ansøgning  til  Stiftsbefalingsmanden  Hr.  Kammer- 
herre Hauch,  saaledes  som  den  herved  in  originale  No.  2  er  følg- 
agtig,  dateret  3 die  hujus,  men  hvorpaa  det  tillige  hosgaaende  Svar 
ei  er  for  os  tilfredsstillende  eller  fyldestgj  ørende  nok.  —  Omend- 
skiønt  vi  ikke  bør  undlade  offentlige  Igienclrivelser  af  Poletie- 
Mesterens  urigtige  og  usandfærdige  Beskyldninger  imod  os  i  Al- 
mindelighed,  kan  vi  uden  videre,  og  den  tilstrækkeligste  Satisfaction, 
ei  lade  os  berolige,  thi  vi  anse  ham  herefter  som  een  for  os  høyst 
utaalelig  Mand,  den  vi  ei  skylde  nogen  Agtelse,  mindre  Hørighed 
eller  Lydighed.  —  Allernaadigste  Konge!  Vi  fordriste  os  altsaa 
at  nedlægge  denne  vores  allerunclerdanigste  Ansøgning  for  Deres 
Mayestæts  Naade-Throne  om  at  vederfares  tilbørlig  Ret,  ingenlunde 
under  een  saa  landsfaderlig  Eegiering  paatvivlende  samme,  i  aller- 
naadigst  Medhold  af  vores  saa  gandske  beføyede  forhen  til  Stiftet 
indgivne,  hvortil  vi  fremdeles  os  allerunderdanigst  referere. 
Bergen  d.  6te  Martij  1795. 
