1890.] 
En  baadgrav  fra  vikingetiden. 
7 
fandtes  klinknagler,  der  da  forklares  som  tilhørende  dels  kisten,, 
dels  et  „trædæksel"  *)  over  graven.  Det  kunde  vel  til  nød  tænkes, 
at  virkelig  en  kiste  har  været  sammenføiet  med  klinknagler  eller  i 
det  mindste  bretterne  i  dens  sider  sammenholdte  ved  paaklinkede 
tværstykker,  skjønt  det  synes  eiendommeligt  at  gjøre  sig  saa  stort 
besvær,  naar  øiemedet  lige  saa  godt  kunde  vindes  ved  simple  spigre. 
Men  naar  antallet  af  nagler  kan  tælles  i  hundredevis,  blir  det  umu- 
ligt  at  forklare  sagen  saaledes.2)  I  grav  no.  28  for  1884  fandtes 
saaledes  „meget  over  100"  nagler,  i  1885  no.  1  „en  mængde",  i 
no.  16  „over  100"  og  i  no.  8  endog  „ca.  300"  jernnagler.  Et  saa 
stort  antal  er  neppe  tænkeligt  andet  end  i  en  baad.  Ved  at  op- 
tage  en  plan  af  hver  enkelt  nittes  plads  i  graven,  vilde  man  kunne 
danne  sig  en  bestemt  mening  om,  hvad  slags  gjenstand  de  har  til- 
hørt, men  dette  er  desværre  ikke  altid  muligt,  eller  ialfald  ofte 
forenet  med  store  vanskeligheder.  Noget  som  kunde  synes  at  tale 
imod,  at  en  baad  har  været  nedsat  i  visse  af  disse  grave  er,  at  grav- 
godset er  kvindeligt;  saa  er  f.  eks.  tilfældet  med  tre  af  de  oven  anførte 
grave.  Men  om  man  indrømmer,  at  skikken  at  begraves  i  baad 
beror  paa  forestillingen  om,  at  reisen  til  det  andet  liv  skulde  fore- 
tages  over  sjøen,  saa  er  der  intet  forunderligt  i,  at  ogsaa  kvinder 
er  nedlagte  i  baade.3)  Derpaa  gives  ogsaa  eksempler  i  sagalittera- 
turen. Saa  fortælles  om  Unn  den  rige  paa  Hvamm  i  Hvamms- 
fjord,4)  at  da  hun  ved  høi  alder  var  død,  blev  liget  ført  til  en  haug, 
som  for  hende  var  tilredt,  og  derpaa  lagt  i  skib  i  haugen,  hvor- 
efter  haugen  blev  igjenkastet  („ok  enn  sidasta  dag  bodsins  var 
Unnr  flutt  til  haugs  {>ess,  er  henni  var  buinn,  hun  var  logd  i  skip 
i  hauginum,  ok  mikit  fé  var  i  haug  lagt  hia  henni,  var  eptir  f)  at 
aptr  kastadr  haugrinn"). 
Andre  udgravninger  under  sagkyndig  ledelse  har  imidlertid, 
som  sagt,  givet  alt  flere  sikre  eksempler  paa  baadbegravelser,  og 
det  fra  vidt  forskjellige  dele  af  Norden.  Fraseet  de  bekjendte  fund, 
hvor  større  fartøier  er  paatruffet,  ved  Tune,  Gokstad,  Grunnarshaug^ 
a)  Kunde  man  tænke  sig,  at  dette  har  været  et  stykke  af  en  baad,  der 
symbolsk  er  blevet  nedlagt  og  samtidig  benyttet  at  dække  over  graven? 
2)  Paa  Bjørke  bar  dr.  Stolpe  undersøgt  mange  grave  med  trækister,  der 
altid  har  været  sammensatte  med  spigre;  antallet  af  disse  er  omtrent  40  i  hver 
grav,  jfr.  Stolpe  i  Månadsbladet  1880,  side  34. 
3)  Jfr.  Mon  tel  i  us,  cit.  afh.  side  187. 
4)  Laxdoela  kap.  7,  Kjøbenh.  1826,  side  16;  Unn  var  født  i  Roms- 
dalen og  datter  af  Ketill  Flatnef. 
