1890.] 
En  baadgrav  fra  vikingetiden. 
9 
Under  de  udgravninger,  jeg  i  juli  og  august  1890  loretog  i 
Gloppen  paa  Bergens  museums  bekostning,  under søgte  jeg  ogsaa 
en  liden  haug  der  laa  ganske  nær  ved  Gloppenfj ordens  nordøstlige 
strand  paa  gaarden  ytre  Hauges  mark.  Haugen  var  meget  lay, 
men  temmelig  vid;  den  maalte  i  gjennemsnit.  i  NV — SO  13  in.,  i 
SO — NV  11.50  m.  og  var  altsaa  noget  oval.  Høiden  turde  ikke 
have  overgaaet  1  m.  Materialet  var  det  i  tragten  almindelige  grus. 
Arbeiderne  begyndte  med  at  grave  en  gang  af  et  par  meters  bredde 
fra  øst  og  vest  ind  mod  midten.  Snart  fik  jeg  underretning  om, 
at  cle  havde  fondet  „baatasaum".  og  jeg  indfandt  mig  da  for  at 
undersøge  forholdet.  Det  viste  sig.  at  en  hel  del  nagler  var  bleven 
oprevet  i  de  øverste  lag  af  haugens  midte,  men  jeg  fandt  snart 
nogle  i  urørt  leie  og  efterhaanden  flere  liggende  i  rækker  med  lige 
afstand  indbyrdes.  Disse  viste  sig  at  gaa  i  NV — SO;  jeg  indrettede 
da  udgravningen  derefter,  og  efter  en  dags  arbeide  laa  baaden  klar. 
Alt  træ  var  forsvundet.  men  naglerne  laa  paa  sin  plads.  og  den 
fremkomne  udhuling  var  altsaa  et  slags  afstøbning  af  baaden.  At 
afstøbningen  var  nøiagtig,  viste  sig,  da  jeg  tilkaldte  en  baadbygger, 
der  øieblikkelig  forklarede,  at  det  havde  været  ,,en  Nordfjordbygget 
liden  femkjeiping",  altsaa  en  ti-æring  af  samme  konstruktion,  som 
endnu  den  dag  i  dag  bygges  i  Nordfjord.  Derved  kunde  det  ogsaa, 
med  sikkerhed  bestemmes,  hvor  forstavnen  var,  da  denne  hos  Nord- 
fjordbaadene  er  bredere  end  agterenden,  altsaa  her  den  sydøstre 
ende.  Ved  baadbyggerens  hjælp  kunde  ligeledes  pladsene  for  baa- 
dens  seks  „band"  bestemmes,  hvorefter  snart  de  større  nagler 
fandtes,  som  havde  tilhørt  disse.  Mandens  forbauselse,  da  han 
fandt  denne  merkelige  lighed  mellem  nyt  og  gammelt,  kom  jeg  snart 
selv  til  at  dele.  Jeg  fik  nemlig  i  et  nøst  fat  paa  en  ,, liden  fem- 
kjeiping"  og  fandt,  at  dens  form  stemte  nøie  overens  med  den  nys 
udgravne.  Tilfældigvis  stemte  endogsaa  dette  eksemplars  længde  paa 
centimetern  (!)  overens  med  afstanden  mellem  cle  yderste  nagler  i 
vikingebaadens  stavne.  For  at  vise  overensstemmelsen  og  tillige 
komplettere  min  plantegning,  har  jeg  paa  planchen  ladet  med  rødt 
trykke  den  moderne  femkjeipings  konturer  ovenpaa  planen. 
Den  fundne  baacl  er  altsaa  8.50  m.  lang  og  antagelig  omtrent 
1.80  m.  paa  det  bredeste.  Det  sidste  maal  kan  ikke  med  fuld  sikker- 
hed bestemmes,  da  de  øverste  nitter  paa  midten  ved  første  gravning 
blev  oprevne.  De  underste  nagler  laa  1.10 — 1.20  m.  under  haugens 
overflade.  Paa  figuren  er  de  nagler,  som  sikkert  kan  sees  at  til- 
høre samme  række,  forenede  med  linjer.    Afbrydelserne  i  rækkerne 
