fra  den  historisk-antikvariske  afd eling. 
XXV 
i  et  fund  fra  Stryn  sammen  med  ovale  spænder,  øks,  saks,  nøgel, 
bryne,  sneldehjul  m.  m.  Hr.  lensmand  Johannes  L.  Aga  paa  Hov- 
land i  Hardanger  har  som  gave  overleveret  to  store  fund  af  jern- 
sager,  fra  samme  haug,  men  tydelig  tilhørende  to  begravelser,  en 
ubrændt  og  en  brændt,  der  begge  har  været  mandlige.  Merkeligt 
er,  at  kun  eneggede  sverd  forekommer  i  fundene,  samt  at  der  ogsaa 
i  dem  begge  ligger  vævskeer  og  et  sneldehjul,  skjønt  gravgodset 
ellers  maa  have  tilhørt  mænd.  Forholdet  mellem  det  mandlige 
og  kvindelige  gravudstyr  i  vikingetiden  synes  i  det  hele  endnu 
temmelig  uklart,  hvad  der  for  en  stor  del  turde  bero  paa  de  util- 
fredsstillende fundopgaver,  som  i  de  fleste  tilfælder  præsteres.  Hvad 
der  ligger  paa  forskjellige  steder  i  samme  haug  og  altsaa  tilhører 
forskjellige  begravelser,  blir  kun  altfor  sjelden  holdt  adskilt.  Des- 
værre  er  det  kun  ved  de  allerfærreste  fund,  at  en  sagkyndig  kan 
faa  anledning  til  at  være  nærværende  og  gjøre  de  fornødne  iagt- 
tagelser.  To  prægtige  fund  fra  vikingetiden  er  gjort  ved  udvidelsen 
af  hotellet  paa  Stalheim  og  velvilligt  forærede  til  museet  af  hotellets 
eier,  hr.  Patterson.  Til  en  kvindegrav  har  sikkerlig  hørt  en  oval 
spænde  og  2  armringe  af  bronse  samt  en  vævske  ;  til  en  mandsgrav 
derimocl  et  sverd,  øks,  bidsel,  stegepande  (?)  m.  m.  Ogsaa  her  er 
oplysningerne  utilfredsstillende,  cia  arbeiderne  har  optaget  sagerne 
uden  sagkyndig  ledelse.  Flere  fund  fra  denne  tid  fremkom  end- 
videre  ved  konservatorens  udgravninger  sommeren  1890  i  Gloppen, 
hvorfor  særskilt  redegjørelse  skal  leveres  i  museets  aarsberetnfng. 
Det  interessanteste  fund  var  en  baad  med  mandligt  gravgods  i  en 
lav  haug  ved  Hauge.  Af  træverket  i  baaden  var  vistnok  intet  be- 
varet;  men  klinknaglerne  laa  paa  sin  oprindelige  plads,  og  det 
lykkedes  at  tage  en  plantegning,  saa  at  baadens  form  kan  sees. 
Den  har  været  en  liden  femkjeiping  af  samme  form,  som  endnu  den 
dag  idag  bruges  i  Nordfjord. 
En  del  oldsager  kan  ikke  med  sikkerhed  henføres  til  en  be- 
stemt tid;  dette  er  tilfældet  med  en  del  enkeltfundne  ting  af  simpel 
form,  som  kan  forekomme  i  flere  af  de  forhistoriske  perioder  og 
endogsaa  gaa  ned  i  middelalderen. 
Fra  middelalderen  kan  nævnes  det  merkelige  drikkekar  af 
træ  med  beslag  af  forgyldt  bronse  (en  saakaldt  „hanap"),  som  er 
beskreven  og  afbildet  af  Bendixen  i  museets  aarsberetning  for  1889; 
den  tilhører  dog  indeværende  aars  erhvervelser.  To  interessante 
dørbeslag  af  jern  med  udskaarne  figurer  paa  bronseunderlag,  der 
