4 
James A. Grieg. 
[No. 2. 
den almindeligste bredde er 1.7 mm.; afstanden mellem polyperne 
er 2 — 8 mm. Coenosarket, der er dækket af et polyedrisk epithel 
(ektodermet) er tæt pakket med spikler, de almindeligste former er 
stærkt knudrede spindler (0.144 mm - U 0.049 mm - br.) (Tab. I fig. 3),. 
disse spindler har ofte en baandformig indsnøring paa midten 
(0.076 mm. 1., 0.040 mm. br., 0.014 mm. br. paa midten) (fig. 4); 
0.072 mm. 1., 0,025 mm - br., 0.014 mm. br. paa midten (fig. 5);. 
desuden findes meget ofte en mellemform mellem dobbeltkuglen og 
spindlen ^0.047 mm - U 0 >° 2 5 mm - br., 0.011 mm. br. paa midten) 
(fig. 6). Sjeldnere er køllen (0.104 mm. 1., 0.047 mm. br.) (fig. 10),. 
firlinger (0.058 — 0.061 mm. 1., 0.040 — 0.058 mm. br., 0,014—0.021 
mm, br. paa midten) (fig. 7, 8), kors (0.097 mm. 1., 0.076 mm. br.) 
(fig. 9), samt nogle eiendommelige buketlignende stærkt vortede og 
knudrede spikler (0.061 mm. 1., 0.047 mm - br.) (fig. 1 1). 
Coenosarket bestaar af et hyalint bindevæv, hvori der findes 
bindevævsceller. Ofte ligger der langs spiklerne nogle smale celler 
med kjerne, der meget ligner de celler, Koch fandt hos Clavularia 
prolifera Koch, det ligger derfor nær at antage, at ogsaa disse 
celler er »die Erzeuger der Spicula« 1 ); lignende celler kunde ogsaa 
iagttages i polypen og cellen. 
Stolonen er saa rigt forsynet med ernæringskanaler, at den 
paa tværsnit ligner et tæt fint netværk. Ernæringskanalerne sætter 
polyperne i forbindelse med hinanden, men de staar desuden ogsaa 
indbyrdes i forbindelse; som oftest finder man en eller to større 
kanaler, hvorom de mindre har leiret sig. Kanalerne er bedækket 
af et 0.004 — 0.007 mm - høit cylinderformet endothel. 
Cellen er stiv, glat, cylinderformet, rigt forsynet med spikler,. 
den er bedækket med et encellet lag epithelceller. Hr. overlæge 
dr. D. C. Danielssen, der som medlem af Atlanterhavsexpeditionen 
havde anledning til at studere polypen levende, meddelte mig vel- 
villigst, at » cellens rand havde 8 lancetformede papiller, som kun 
kunde sees under lupen og naar polypen var udstrakt.« Paa spiri- 
tusexemplarer viser celleranden sig derimod helrandet, det var mig^ 
ikke muligt selv ved stærkere forstørrelser at paavise de lancetfor- 
mede papiller; da imidlertid alle de polyper, jeg havde til dispo- 
sition, var stærkt sammentrukne, maa grunden til, at papillerne 
ikke kunde sees, muligens søges her; at faa polypen udtrukken ved 
hjælp af svag maceration, mislykkedes ganske. Cellen er 2 mm. 
J ) Koch: Anatomie der Clavularia prolifera n. sp. Morph. Jahrbuch vol. VII 
s. 467 tab. XXII u. XXIII. 
