i88 7 .] 
To nye Cornularier. 
9 
podium, kan alene forklares derved, at celleranden ruller sig sam- 
imen ved polypens contraktion og derved frembringer en større 
spænding. Cellen er lav, bred, svagt konisk. 
Ligesom basaldelen er cellen vel forsynet med spikler. De 
spikelformer, som her optræder, er firlinger (0.054 mm. 1., 0.054 
mm. br.) (fig. 55), køller (0.173 mm. 1., 0.061 mm. br.) (fig. 56), 
dobbelt stjerner (0.047 mm - U 0.029 mm. br., 0.011 mm. br. paa 
midten) (fig. 57), korte butte stavformige spindler (0.086 mm. 1, 
■ 0.029 mm. br.) (fig. 58), spindler (0.061 — 0.128 mm. 1., 0.010 — 0.068 
mm. br.) (fig. 59, 60), samt nogle brede pladeformige spindler 
(0.079 mm. 1., 0.047 mm - br., 0.029 mm. br. paa midten) (fig. 61). 
Polypkroppen er fin bleg rosenrød paa levende individer, hvid 
paa spiritusexemplarer, den er cylindrisk, af omtrent samme længde 
som cellen og forsynet med 8 korte tykke tentakler. Polypens 
bagkrop er glat, dens forkrop derimod forsynet med 8 grunde 
længdefurer (fig. 46). De korte tykke tentakler har en blegere 
farve end polypkroppen, de er forsynet med 4 — -8 korte pinnuler 
paa hver side; naar der kun er 4 par pinnuler, findes de kun paa 
tentaklens øverste halvdel; er der 8 par pinnuler, bedækker de 
ganske tentaklens siderænder helt til basis (fig. 47). Tentaklernes 
aborale flade og polypkroppen har perlemorglands. 
Baade polypkrop og tentakler har spikler, pinnulerne mangler 
dog ganske kalk. Spiklerne ligger paalangs i polypkroppen (fig. 
.46), i tentaklerne, hvor de gaar helt ud til spidsen, ligger de paa- 
tværs (fig. 46 og 47), overgangen mellem de paalangsliggende spikler 
i polypkroppen og tentaklernes paatværsliggende sker lidt efter 
lidt. I polypkroppen er lange ofte noget bøiede stavformige spindler, 
de almindeligste spikler (0.162 — 0.194 mm. 1., 0.025 — 0.036 mm. 
br.) (fig. 62, 63, 64). Som oftest er disse spindler afskaarne i begge 
ender. Desuden forekommer køller (0.094 — 0.097 mm. 1., 0.029— 
0.032 mm. br.) (fig. 65, 66). I tentaklerne ligger spiklerne saavel 
paa den orale som den aborale flade. De almindeligste spikler i 
tentaklerne er stavformige spindler, der ligesom polypkroppens 
spindler som oftest er stumpt afskaarne i begge ender (0.079 
— 0.112 mm. L, 0.022 — 0.029 mm. br.) (fig. 67, 68, 69), undertiden 
kan spindlens ene ende være gaffelformet forgrenet (0.086 mm. 1., 
- 0.032 mm. br.) (fig. 70) ; af andre spikelformer kan nævnes spidse 
spindler med pladeformig udvidning paa midten (0.072 mm. 1., 0.022 
mm. br.) (fig. 72), paa enkelte spikler gaar der større eller mindre 
:sidegrene fra de pladeformige udvidninger (0.101 mm. 1., 0.036 mm. 
,br.) (fig. 73). Disse tre sidste former sees kun i tentaklerne. men selv 
