Om plantesygdomme i Norge. 
23 
Med navnet Ramt op betegner man paa Østlandet den fjerde 
af de sygdomme, som i vore naturlige skove har nogen økonomisk 
betydning, og som — dog kun paa fure — foraarsages af soppen pe- 
:ridermium pini corticola, eller, som den i nyere tid kaldes coleo- 
sporium senecionis. Foruden den egentlige ramtop bevirker denne 
sop, hvad der kunde kaldes kræft paa stammen af yngre og grenene 
— helst de nedre — af ældre træer. Sygdommen er i juni og 
juli meget let kj endelig paa den smukt rødfarvede blærerust, som 
bryder ud af de opsprukne og gjerne lidt opsvulmede kræftsteder 
i barken. Nogen synderlig udstrakt skade gjør denne sygdom ikke 
i den ældre skov. Af interesse er imidlertid dens udbredelse. 
Efter hvad den, af kjendskaben til de pathogene soppe heit 
fortjente, danske forsker Ro strup mener, smitter denne sop ikke 
direkte fra en fure til en anden. Soppen har sin 2den generation 
paa arter af senecio, og fra disse udgaar altid smitten paa furegre- 
nene. Nu var imidlertid soppen overordentlig udbredt gjennem 
hele Foldalen og Østerdalen nedover, og intetsteds paa hele 
denne strækning fandtes nogen art senecio i skovene. 
Den antagelse, at senecio er en nødvendig mellemvert, er derfor 
ikke rigtig; hvis en mellemvert er nødvendig, maa dette hos os 
være en anden plante end den, som andetsteds udfører samme 
funktion. Muligens hjælper soppen sig imidlertid hos os uden nogen 
anden vertplante end furen. Infektionsforsøg, som anstilledes foråt 
bringe dette paa det rene, er endnu ikke afsluttede. 
Merkeligt er det ogsaa, at peridermium pini acicola, paa 
naalene af fure 1 ), hvilken sop antages at være identisk med 
den paa barken optrædende, er meget sjelden her i landet og ikke 
nogetsteds fandtes sammen med kræftsygdommen. 
Furens skyttesop {lophodermiun pini) er overalt i skovene 
almindelig paa affaldne naale, og optræder undertiden parasitisk. 
I den naturlige skov hos os skulde jeg dog være tilbøielig til at an- 
tage, at sopskytten er af liden økonomisk betydning. 
Lær ken findes ikke her os os som skovtræ, men har i lange 
tider og i adskillig udstrækning været plantet i haver og parkanlæg, 
særlig maaske paa Vestlandet. Imidlertid har træet netop der — 
] ) Se «plantesygdomme» pag. 115. 
