XII 
Indberetning 1888 
Af de øvrige træsorter i de vestlandske skovplantninger har 
særlig lærken vist tilbøielighed til at gaa ud. Aarsagen viste sig 
at være en i Tyskland og Danmark særdeles frygtet parasitsop 
(Peziza calycina), der bevirker » brand « paa grene og stammer, og 
meget ofte ender med at dræbe træet. I enkelte plantninger var 
sygdommen endnu saa lidet udbredt, at der ved energisk indgriben 
kunde være haab om at redde træerne. 
Ogsaa den almindelige fure (Pinns silvestris) har i mange jæ- 
derske plantninger en farlig fiende i en snyltesop (Melampsora pini- 
torqua), som — i overensstemmelse med erfaringer fra andre lande 
— kun optræder, hvor der er asp lige i nærheden. Paa saadanne 
steder maa derfor denne' træsort og helst ogsaa buskfuren undgaaes. 
Ligesom tidligere har der ogsaa iaar været anledning til at faa 
udført undersøgelse af de paa nytteplanterne forekommende syg- 
domme ved indsendelse af prøver af de syge planter til afdelingen, 
en foranstaltning, som visselig vil vise sig betydningsfuld baade i 
rent praktisk henseende og ved at udvide det videnskabelige kjend- 
skab til landets plantesygdomme. Bekjendtgjørelse angaaende ind- 
sendelse af prøver har været offentliggjort igjennem aviserne og i 
almanaken. Af de sygdomme, som paa denne maade har kunnet 
gjøres til gjenstand for undersøgelse, fortjener særlig at fremhæves 
en fra Østerdalen indsendt sygdom paa gran, der synes at være 
af adskillig økonomisk betydning og ny for videnskaben. Hvis de 
fortsatte undersøgelser bringer den forventede klarhed over sygdoms- 
aarsagen, vil udførligere beretning blive afgivet i en særlig opsats i 
aarsberetningen. 
Forespørgslernes antal har ialt beløbet sig til noget over 50, et 
antal, som i forhold til plantesygdommenes økonomiske betydning 
er altfor lidet, men som rinder sin naturlige forklaring i, at det først 
er ved oprettelsen af museets botaniske afdeling, at plantesygdom- 
mene er bleven gjort til gjenstand for mere omfattende undersøgel- 
ser her hos os. Dette felt af den anvendte botanik laa tidligere 
aldeles nede, og det er derfor naturligt, at sansen for sagens store 
betydning ikke endnu har kunnet vækkes i saa høi grad hos os som 
i andre lande, hvor anledningen til undersøgelse af syge planter alle- 
rede i lang tid har været givet, tildels ved en særlig, statslønnet 
»konsulent for plantesygdomme«, hvis virksomhed netop falder sam- 
men med denne del af arbeidet ved museets botaniske afdeling. 
Med bistand af Selskabet for Norges Vel paabegyndtes ifjor 
sommer experimentelle undersøgelser over nogle af vore vigtigste 
plantesygdomme og midlerne til deres bekjæmpelse. Om disse for- 
