studie o kondensátorových kruzích. 5 



resonanční křivky můžeme pak voliti její šířku g t. j. rozdíl 

 absciss dvou bodů křivky, jež mají touž ordinátu: (7=^2 — Ši- 

 Pro tuto veličinu najde se z rovnice resonanční křivky 

 relace: 



(^.+^.)V4+irV=lVr-'-- 



' ^1 ^2 2 ' 1 — iq 



Vidíme z toho: resonanční křivka jest tím užší, reso- 

 nance jest tím ostřejší, čím menší jest součet útlumů obou 

 kruhů a čím volnější jest jejich spřažení. 



Polohu maxima resonanční křivky určíme tím přesněji, 

 čím křivka probíhá strměji, čím jest užší. Užíváme proto 

 k přesným měřením thermoelementu nebo bolometru ve spo 

 jení s galvanometrem pokud možno citlivým, aby bylo lze 

 spřáhnouti měrný kruh se studovaným oscillátorem hodně 

 volně. S druhé strany však mívají tyto stroje tak značný od- 

 por, že přímým zařazením na př. citlivého thermoelementu 

 do měrného kruhu vzrostl by značně jeho útlum, takže by 

 resonanční křivka byla opět tuze plochá. Proto nebývá zvy- 

 kem měřiti přímo proudový effekt v sekundárním kruhu, 

 nýbrž tliermoelement zařadí se do zvláštního aperiodi- 

 ckého kruhu (»indikátorového«), který se induktivně a sice 

 opět extremně volně spřáhne s kruhem měrným. Užívá-li 

 se citlivých přístrojů, vzroste tímto připojením indikátoři )- 

 vého kruhu útlum měrného kruhu jenom nepatrně. 



Také tímto případem se Macků v citovaném pojednání 

 zabýval a odvodil pro proudový effekt v kruhu indikátorovém 

 (je-li jeho odpor veliký proti jeho samoindukci) 



^if- — 2^1 (1 + 2^1^.) g + (^1 + ^2) (1 + 4^-1^2) 



kdež značí 



^23 koefficient vzájemné indukce mezi kruhem měrnýni 

 a indikátorovým, 



Q odpor indikátorového kruhu; 

 význam ostatních písmem jest týž jako dříve. 



