6 II. August Žáček: 



Eovněž tato resonanční křivka má maximum a sice 

 (zanedbáme-li opět korrekční člen) pro rozladění 



go = — ^1(^1+^2), 



tedy zůstaneme-li u případů v praxi nejčastějších, kdy útlumy 

 jsou malé, opět pro rozladění nuUové. 



Hodnota maxima (bez korrekčníbo členu) 



jest opět tím větší, čím menší jsou útlumy obou kruhů. 



Také z této resonanční křivky dá se při stejném význa- 

 mu písmen odvoditi relace mezi šířkou křivky a součtem 

 útlumů 



(3) (».+«Ví~^=fVÍ?,. 



Spřáhneme-li měrný kruh s primárním kruhem extremně 

 volně {k^ ='■ 0) , zjednoduší se tato relace (3) na 



(4) ^, + ^,=3|y- 



— ^ \/ V 



7]' 



Z tohoto vztahu, jenž má týž tvar i pro resonanční 

 křivku proudového effektu v kruhu sekundárním, určujeme 

 součet útlumů obou kruhů. 



Zvolíme-li k tomu specielně onu šířku resonanční křivky, 

 při niž výchylka galvanometru klesne právě na polovinu vý- 

 chylky maximální, to jest body s ordináton í^ = — , dostá- 



Li 



váme pro součet útlumů jednoduše 

 (4a) ^1 + ^2=1 ; 



formuli tuto udal Brandes. 



Eesonanční křivky nejsou úplně symmetrické vzhledem 

 k ordinátě procházející maximem; a sice značí-li i;;, abscissu 

 bodu půlícího šířku o resionanční křivky, dostáváme pro po- 

 měrnou asymmetrii (zanedbáme-li korrekční člen) vztah: 



(5) 



(!)•■ 



