studie o koudensátorových kruzích. 9 



radnicích rychle se měnící křivost, což zase znesnadňuje 

 prokládání úejpravdépodobrjější »hladké« křivky jednotlivými 

 měřenými body. Výpočet součtu útlumů děje se pak ze šířky 

 resonanční křivky v různých výskách. Určování jest nej- 

 přesnější, zvolíme-li měřítka absciss a ordinát tak, aby křivka 

 probíhala v uvažovaném intervallu pod úhlem 45*^. Toho však 

 lze při obyčejném znázornění docíliti jen pro nepatrné části 

 křivky. Nejčastěji volívají se poměry tak, aby pod úhlem 

 45*^ probíhala část křivky pro ?^ = 50 — 60Vo, potom však pro- 

 bíhá spodní část křivky tak ploše, že nelze již vůbec konsta- 

 tovati ev. existenci vln od spřažení. Hodnoty útlumu nedají 

 se při tom stanoviti s touž přesností pro různé výšky reso- 

 nanční křivky, což je pro mnohé účely (na př. při studiu 

 vyhasínání jiskry) velmi důležito. 



Tyto úvahy vedly Droysena^) k návrhu, aby se pro 

 grafické znázorňování resonančních křivek neužívalo oby- 

 čejné pravoúhlé soustavy, nýbrž pravoúhlé soustavy, kde 

 ordinátami jsou Briggsovy logarithmy. V resonanční křivce 

 dle Droy^ena jest tedy vlastně nanesen ke každé bodnotě 

 rozladění (resp. kapacity) logarithmus proudového effektu* 

 Toto znázorňování resonančních křivek má mnohé přednosti. 

 Viděli jsme, že pro srovnávání různých resonančních křivek 

 bylo nutno transformovati je dříve na stejná maxima, neboť 

 volbou měřítka pro ordinátu se tvar křivky změní. Toho zde 

 není třeba: neboť násobení resp. dělení effektivních hodnot 

 určitým číslem se zde redukuje na připočítávání resp. ode- 

 čítání určité délky k ordinátám a sice téže délky pro všechny 

 body, tím se ovšem charakter křivky nezmění, pouze její 

 poloha v síti. — Vedle toho vykazuje resonanční křivka s lo- 

 garithmickými ordinátami daleko menší křivosti. Tak na př. 

 zvolíme-li pro výšku ?y = 50Vo v obou případech sklon 55^ jest 



u obyčejné křivky u logarithmické křivky 



ve výšce 7y = 90Vo sklon = 63« =50^ 



ve výšce rj= 5Vo sklon = 3« =33^ 



To jest veliká přednost uvedeného způsobu znázorňování, jíž 

 jest usnadněno prokládání pravděpodobné křivky diskrétně 

 ležícími naměřenými body. Tato vlastnost umožňuje dále, 



3) O. Droysen: Jahrb. d. drahtl. Tel. 9. 121. 1914. 



