22 ' Ifc' August Žáček: 



a = konst. (Pi — P2) (P3 - P4), 



kde Pi, Po značí potenciály obou poloivin jehly, P3, P4 poten- 

 ciály binantů. Vidímie z toho, že výchylky jehly binantního 

 elektrometru jsou i bez kommutace (jak je tomu u kvadrant- 

 ního elektrometru) přímo úměrný potenciální differenci na 

 binantech a to i pro sebe menší rozdíly potenciálu. To Dole- 

 ZALEK svými měřeními potvrdil. Úměrnost mezi výchylkou 

 jehly a potenciální differenci na obou polovinách jehly platí 

 dle měření Dolezalkových přesně asi do 400 Yolt, pro větší 

 potenciální rozdíly rostou vých^dky poněkud, ač ne o mnoho, 

 pomaleji. Citlivost binantního elektrometru s jemným závě- 

 sem jest velmi značná. 



Tohoto elektrometru lze užiti v různém spojení k mě- 

 ření některých bilineárních effektů. 



M e t h o d a udávající I Fi 1^2 dt. 



o 

 Je-li potenciální difference F^ na polepech primár- 

 ního kondensátoru malá (max. kolem 400 Volt), lze měřiti bi- 



■nantním elektrometrem ef f ekt I Vi V^ dt tím způsobem, že 



o 

 obě poloviny' jehly připojíme na primární kondensátor, bi- 



iianty pak na kondensátor měrného kruhu. Jeden binant a 

 jednu polovinu jehly připojíme k zemi, nebo ještě lépe odve- 

 deme k zemi středy samoindukčních cívek obou kruhů. Spřa- 

 žení mezi oběma kruhy volíme extremně volné. Podle dříve 

 uvedené formule jest v tomto případě výchylka jehly elektro- 

 metru dána vzorcem 



■/f. 



a — konst NjV^Vidt, 

 o 



kde N značí počet primárních jisker za sekundu. 



Poznámka: Při tom nutno míti na paměti, že připojením 

 elektrometru ke kondensátorům obou kruhů zvětšili jsme jak 

 primární, tak sekundární kapacitu o kapacitu elektrometru. 

 Poněvadž při nullové poloze jehly stojí přímka dělící jehlu 

 kolmo na přímce dělící obal v binanty a ježto se dále pozo- 

 riije jen pfi velmi malých výchylkách jehly, jest spřažení 



