studie o kondenisátorovýeli kruzích. 2& 



Kapitola III. 

 Ťheorie bilineárních eiíektů. 



V této kapitole chceme odvoditi a diskutovati výrazy 

 pro ony bilineární effekty, jež předešlými methodami mě- 

 říme. Jmu to: , 



u methody užívající thermoelementu a indukčního dy- 

 namometru 



(a) . Ikkdť, 



i) 

 u method s binantním elektrometrem: 



(b) 



00 co 



/ FiFa dt =: Q Q \ a^Q^dt, 







(d) í^éilfif 



j dt dt 



o 



Postup, jehož užijeme k výpočtu těchto bilineárnícli 

 effektů, applikoval poprvé Macků (1. c.) k výpočtu kvadra- 

 tických effektů vycházeje z jisté poznámky v jedné Koláč- 

 kově práci, kde tento upozorňoval na miožnost vypočítati 

 proudový effekt bez znalosti kořenů známé charakteristické 

 rovnice. Princip methody jest tento: Násobíme-li totiž diffe- 

 renciální rovnice pro dva spřažené kondensátorové kruhy 

 vhodnými veličinami a integrujeme je potom v mezích 

 O — 00 , dostáváme pro hledané ef f ékty systém lineárnícli 

 rovnic, líešením těchto rovnic dostáváme pro ně výrazy, obsa- 

 hující pouze koefficienty oněch diff erenciálníeh rovnic, z nichž 

 jsme vyšli. Není tedy vůbec třeba znáti kořeny příslušné 

 charakteristické rovnice 4. stupně, úloha se redukuje na ře- 

 šení systému lineárních rovnic. 



Označení : 



i?i, Eo odpory \ , , . , . 



^ .^ 1 -i. v kruhu primárním a 



Ci, C^ kapacity ^ ^ 



í/i-,, L22 koefficienty samoindukce 



i sekundárním, 



