studie o líoiidensál ořových kruzích. 39 



niti křivkou 3. stupně analogického průběhu jako effekty již 

 studované. 



cž> (1,2) = pro §0 = 1 



a pro go = 4^1 (^1 + a-2l 



a)(l,2)>0 pro ? >1 



a pro 5 <4^i(^i + ^2), 



(1,2) < O pro 4^1 (^1 + ^%) < g < 1. 



Pro g = ± Qc jest 



(D (1,2) = Z), 

 je to asymptota studované křivky. 



Pro poněkud větší rozladění jest průběh funkce cř) (1, 2) 

 přibližně týž jako W (1, 2). 



Zanedbáme-li opět druhé a vyšší mocniny útlumů, do- 

 ptáváme pro polohu extrémů křivky (P(l,2) výrazy: 



Ši=: 2 (.•>!+ ^2) (l + 2í^2), 



Í2 = — 2 (.^>i + .^2) (I — 2^%). 



Z toho odvodíme pro součet útlumů 



?1 — ?2 



-dále 



nebo jinak 



2 (/>, + .'>,) = -^ 



2(/>.+/>.)=^J^; 



t _1_ i: 



bl !r>2 



2^'2 -= ^ 



^-i-fe 



+ 1^- 



|S1 I I IS2 



Kapitola IV. 

 Měření. 



Zbývá nyní ještě ukázati na provedených měřeních, že 

 method popsaných v druhé kapitole skutečně lze s výhodou 

 užiti k určování konstant elektrických oscillací kondensáto- 

 rových kruhů. 



Z diskusse provedené v předešlé kapitole jest patrno, 

 že všechny uvažované bilineární effekty mají v okolí nullo- 

 vého rozladění (resonance) přibližně týž průběh: procházejí 



