40 II' August Žáček: 



nullou pro rozladění buď přesně nullová nebo aspoň velmi 

 malá. Značí-li dále gi , ^2 ona rozladění, pro něž příslušný 

 effekt nabývá extremní hodnoty, dostáváme všeobecně platný 

 vztah 



Poněvadž extrémy jsou poměrně ploché, nedá se jejich 

 poloha přímo určiti s dostatečně velkou přesností, proto po- 

 stupujeme takto: vedeme rovnoběžky s osou g, které nám 

 protnou křivku studovaného effektu pro rozladění g', g"; atd. 

 Najdeme pro každý pár průsečíků g', g" jich geometrický 

 průměr Vš' ?"> jehož polohu si na příslušné rovnoběžce ozna- 

 číme. Všechny body takto získané spojíme (leží velmi při- 

 bližně na přímce téměř rovnoběžné s osou ordinát); tato 

 spojnice prodloužena protíná křivku právě v maximu resp. 

 minimu. 



Postupujem.e tedy při určování konstant elektrických 

 oscillací pomocí bilineárních effektů takto: spřáhneme se stu- 

 dovaným kruhem induktivně a to extremně volně měrný 

 kondensátorový kruh, u něhož lze ua př. proměnlivou kapa- 

 citou pohodlně měniti vlastní frekvenci a u kterého vedle 

 toho známe pro každou hodnotu kapacity velikost dekre- 

 mentu ^2. Potom některou z popsaných method měříme 

 příslušný bilineární effekt. Pro onu hodnotu sekundární ka- 

 pacity (C20), pro niž onen effekt se rovná nulle, jest s chybou 

 uvedenou při diskussi jednotlivých effektů v předešlé ka- 

 pitole 



go =0, &i = &2, 



t. j. oba kruhy jsou v resonanci. 



Mezi libovolnou hodnotou sekundární kapacity C2 a pří- 

 slušným rozladěním platí dle definice rozladění vztah: 



s- C2 C20 



^~ C2 • 

 Jsou-li tedy ftmax, ftmin ouy hodnoty sekundární ka- 

 pacity, pro něž měřený effekt nabývá maxima resp. mi- 

 nima, dostáváme dle horní formule pro součet útlumů 



i^-j -p ^2 — ~r~ ^20 

 poněvadž možno klásti 



1 ^ |C2min C2niax 



4 C2min . C2max 



