52 IT. August Žáček: 



to se velmi značně liší absolutní hodnoty extrémů effektu 

 (P (1^2); to je ovšem pro určování konstant kruhu bez význa- 

 mu. Velikost posunutí křivky a)(l,2) závisí jednak na spřa- 

 žení měrného kruhu, jednak na velikosti napětí na jehla 

 Dosud se mi nepodařilo ji odstraniti, proto upouštím od re- 

 produkce naměřených křivek. Chyba, jíž se dopouštíme vy- 

 počítávajíce konstanty oscillací z posunutého effektu, jest 

 z důvodu právě vyložených poměrně malá. 



ČÁST DRUHÁ. 

 O vlivu jiskry na frekvenci elektrických oscillací. 



Max Wien^) našel při studiu resonančních křivek kon- 

 densátorových kruhů s jiskříš těm, že jiskra má vliv nejen na 

 šířku resonanční křivky, nýbrž také i na polohu jejího ma- 

 xima — jinak řečeno: jiskrou mění se jak útlum, tak i fre- 

 kvence oscillací. A sice nastává vždy současně zvýšení útlumu 

 i prodloužení vlnité délky oscillací; výjimku činí jiskřiště 

 magnesiové a kalciové, kde prodloužení vlnité délky proti 

 témuž kruhu s jiskřištěm spojeným na krátko není buď vůbec 

 žádné anebo tak nepatrné že se ztrácí v pozorovacích chybách. 



Poněvadž toto prodloužení vlnité délky jde vždy sou- 

 běžně se zvýšením útlumu, mohlo by se zdáti na prvý pohled, 

 že pozorované posunutí polohy maxima resonanční křivky 

 má za bezprostřední příčinu zvýšení útlumu kruhu (viz 

 str. 6.). WiEN však vypočítal, že změna způsobená zvýšením 

 útlumu jest pouze malým zlomkem pozorovaného posunutí. 

 Ukázal také že maximum resonanční křivky kruhu s magne- 

 siovým jiskřištěm, jehož útlum byl vřazeným odporem uměle 

 zvětšen tak, že převyšoval útlum téhož kruhu s jiskřištěm 

 stříbrným, jest sice poněkud posunuto (v souhlase se str. 6.), 

 ale toto posunutí jest velmi nepatrné proti posunutí maxima 

 resonanční křivky kruhu, užijeme-li jiskřiště stříbrného. 



Svá měření prováděl Wien tak, že zjišťoval vždy polohu 

 bodu půlícího šířku pro ef fekt ?y = % redukované resonanční 

 křivky proudového effektu v kruhu thermoelementu. 



9) M. Wien: Phys. Zs. 11. 282. 1910. 



