56 



11. August Žáček: 



na čerstvé povrchy u elektrod osrairkovaných bezprostředná 

 před pokusem, druhý sloupec obsahuje vzrůsty, jež se ustálily, 

 když jiskra jistou dobu přeskakovala. 



Magnesium 



Aluminium 



Zinek 



Stříbro 



Měď 



Nikl 



Mosaz 



Ocel 



073 



0'67 



0-55 



071 



0'80 



078 



0-95 



O 



0-42 



0o8 



0'59 



0-90 



0*91 



0-95 



1-32 



Jak vidíme z této tabulky, lze studované kovy sestaviti 

 podle rostoucího vlivu na vlnitou délku v řadu skupin, jichž 

 jednotlivé členy působí téměř stejně — tak na př. máme pro 

 opoiřebované elektrody skupiny: 



M^ 



AI, Zn, Ag 



Cu, Ni, Mosaz 



Ocel 



Povrchy všech kovů pokrývají se povlakem, skáče-li 

 mezi nimi jiskra jistou dobu. U aluminia vzniká povlak při- 

 pomínající na šedobílou bronzovou barvu — u zinku povrcii 

 zčerná. U obou těchto kovů stává se téměř pravidelně, když 

 skáče jiskra delší dobu, že se »vpálí« do jednoho místa, jež 

 na povrchu jest vyznačeno tmavou tečkou, pod níž se pc» 

 otřeni elektrody objeví dosti hluboká dirka. Jakmile se začne 

 tvořiti ona tečka na znamení, že jiskra skáče neustále mezi 

 týmiž body, přestane býti vlnitá délka konstantní, začne se 

 velmi mnoho a nepravidelně měniti. 



Toto »vpalování se« jiskry nebylo u ostatních kovů po- 

 zorováno — údaje byly pravidelné i když jiskra velmi dlouho 

 přeskakovala. Celý povrch elektrod pokryje se stejnoměrnou 

 vrstvou jiskra skáče pořád mezi jinými body. U stříbra jest 

 tato vrstva modravá, později šedivá. U niklu povrch sežloutne 

 a pokryje se bílými skvrnami. Měď nejprve zčervená, později 

 se pokryje šedomodrým povlakem. Celý povrch mosazných 



