Si;udie o kondeiisátoroA ých kruzích. 



59 



íítává tato změna vlnité délky i u magnesiových elektrod. Jest 

 ovšem velmi malá a nastává tak brzy po zapnutí proudu, že 

 ji WiEN svojí methodou nemohl konstatovati. V kyslíku ne- 

 bylo u žádného kovu pozorováno, že by jiskra skákala pouze 

 mezi dvěma body elektrod (»vpalování se« jiskry) ani u alu- 

 minia, které je k tomu velmi náchylné. Naopak již po něko- 

 lika jiskrách pokryje se celý povrch elektrod stejnoměrnou 

 vrstvou: u niklu a oceli je to žlutavý povlak s bílými skvrna- 

 mi, u stříbra šedomodrý, u mědi temně modrý, zinek naproti 

 tomu pokryje se šedožlutým pi^áškera. Po celém povrchu mo- 

 sazi objeví se malinké mělké jamky. 



Kysličník uhličitý. 



Jak ukazuje následující tabulka obsahující výsledky, 

 k nimž jsem došel pro jiskřiště v technické kyselině uhličité 

 lze studované kovy seřaditi v řadu 



Mg AI, Zn Ag, Cu, Mosaz, Ni Ocel, 



jež jest téměř identická s řadou ipro vzduch. 



Magnesium 



Aluminium 



Zinek 



Stříbro 



Měď 



Mosaz 



Nikl 



Ocel 



0'51 



(yeb 



1-06 



0-99 



0-97 



114 



1*27 



O 



0-49 



0'56 



0-80 



0'82 



0-83 



0'87 



1-22 



Podobně jako v kyslíku, tak i v kyselině uhličité jest 

 u všech kovů vlnitá délka pro nově osmirkované elektrody 

 větší, než když mezi nimi jiskra delší dobu skáče. Rovněž 

 nebyla ani v jediném případě pozorována, tendence jiskry 

 usaditi se pevně mezi dvěma body elektrod — naopak celý 

 povrch elektrod pokrývá se velmi rychle stejnoměrným po- 

 vlakem; u zinku a aluminia jest tmavošedý, u stříbra nejprve 

 jasně modrý, později šedomodrý, u mědi červenošedý, u niklu 



