60 II- August Žáček: 



zelenavý, u oceli žlutavý s bílými skvrnami, u mosazi zele- 

 navý s jemnými důlky. 



Studuj eme-li jednotlivá jiskriště v různých plynech, 

 vidíme, že rozdíly mezi působením různých plynů na totéž 

 jiskriště nejsou příliš značné. Vedle toho nelze v tomto pů- 

 sobení konstatovati žádnou zákonitost, jež by byla pro všech- 

 ny kovy táž. 



Vodík. 



Užito bylo jednak vodíku z bomby, jednak z Kippova 

 apparátu. Prodloužení vlnité délky bylo pro všechny kovy, 

 magnesium nevyjímaje, velmi značné. Výsledky byly však 

 tak nepravidelné, že upouštím od jich reprodukce. S touto 

 nepravidelností byl opět spojen známý fakt, že jiskra neskáče 

 mezi různými body elektrod: u vodíku naopak u všech kovů 

 (i u magnesia) přeskakuje jen mezi malými ploškami, jež 

 jsou silně attakovány. kdežto ostatní partie elektrod zůstá- 

 vají intaktní. 



A m m o n i a k. 



Koncentrovaným vodním roztokem ammoniaku vháněn 

 vzduch do jiskriště. Také v tomto případě byl vzrost vlnité 

 délky značný. Tak dostáváme 



pro měď ve vzduchu ^r- = 0'64Vo, 

 pro měď v ammoniaku -— = 1*24 Vo 



vzhledem k magnesiu ve vzduchu. Také zde není zjev příliš 

 konstantní; elektrody se pokryjí černou vrstvou se zeleným 

 okrajem. Velký vliv ammoniaku snadno si můžeme vyložiti 

 ze známého faktu, že účinkem elektrických jisker se ammo- 

 niak rozkládá ve své součásti: dusík a vodík. 



Magnesium v různých plynech. 



Konečně byl sledován vliv různých plynů na opotřebo- 

 vané jiskriště magnesiové. Volíme-li za základ vlnitou délku 

 XJři průchodu sušeného vzduchu, dostáváme tabulku: 



N2 CO2 Vzduch O2 H2 



^0/^ _ 0-052 - 0-046 O + 0-055 ^^^^^^^^1^^^ 



I ' velmi znacne 



