studie o kondensátorových kruzích. 67 



druhá tabulka naměřená pro týž kruh jako předešlá, je- 

 nom jiskřiště bylo magnesiové a parciálních výbojů ne- 

 bylo. 



Pojem logarithmického dekrementu pozbývá tím vlastně 

 v podobných případech smyslu. Abychom však přece jenom 

 měli nějaké číslo, jímž by bylo možno aspoň poněkud cha- 

 rakterisovati průběh oscillací, zavádíme t. zv. střední loga- 

 rithmický dekrement. Je to střed z hodnot logarithmického 

 dekrementu stanoveného dle Bjerknesovy methody z reso- 

 nanční křivky pro různé výšky. Jak již v úvodě bylo po- 

 znamenáno, ukázal WiEN v citované práci, že prodloužení 

 vlnité délky jest vždy provázeno vzrůstem středního loga- 

 rithmického dekrementu; měl jsem mnohokráte příležitost 

 tuto souvislost potvrditi. 



Popsaný anomální tvar resonanční křivky vykládá 

 Macků ^^) předčasným vyhasnutím jiskry, t. j. výboj nejde 

 až do amplitud nekonečně malých, nýbrž při jisté amplitudě 

 rázem přestane. 



Vedle této anomálie našel jsem u resonančních křivek 

 kruhů s krátkou jiskrou ještě jinou odchylku, jež, jak se 

 zdá, souvisí velmi úzce s prodloužením vlnité délky. Vi- 

 děli jsme (na str. 6. prvního dílu), že normální resonanční 

 křivky jsou poněkud asymmetrické vzhledem k ordinátě pro- 

 cházející vrcholem. Poměrná asymmetrie jest pro extremně 

 volné spřažení u křivky proudového ef fektu v kruhu thermo- 

 elementu dána výrazem (srovn. Macků 1. c): 



kdež J^ značí abscissu bodu půlícího šířku a resonační 

 křivky ve výšce rj. V následujících dvou tabulkách jest po- 

 čítána podle této formule hodnota poměrné asymmetrie §^ 

 pro resonanční křivky právě uvažované. 



*3) B. Macků: Vliv předčasného vyhasnutí jiskry na měření 

 útlumu. Věstník král. č. spol. nauk 1911. 



5* 



