studie o kondensátorových kruzích. íg9 



asymmetrie pra značná rozladění theorii, vzrůstá nad tlieo- 

 retiekon hodnotu, blížíme-li se resonanci. A^elikost této od- 

 chylky jest sice nepatrná, ale dostal jsem ji u všech resot 

 nančních křivek krnhů s elektrodami niklovými, n nichž se 

 současně jeví posunutí maxima. 



Kromě niklových a magnesiových elektrod nemohly 

 býti dosud studovány jiné elektrody, poněvadž nedávaly dosti 

 konstantní výchylky. Bude ovšem nutno vrátiti se ještě k téí- 

 to otázce a studovati ji zevrubněji, než jsem to mohl učinifci 

 v této práci. Ale již z provedených měření jest existence 

 popsané anomální asymmetrie u krátkých jiskřišť velmi 

 pravděpodobná. 



Možno tedy říci: Eesonanční křivky kondensátorových 

 kruhů s krátkou jiskrou neprobíhají tak, jak nás tomu učí 

 obvyklá theorie. Rozdíly jsou tyto: předně jest její maxi- 

 mum posunuto k positivním rozladěním, za druhé má tato 

 resonanční křivka pro velká tj větší, pro malá tj menší šířku 

 než křivka theoretická, konečně jeví anomální asymmetril, 

 jíž směrem k vrcholu přibývá. 



Diskusse a výklad výsledků. 



Při výkladu popsaných pozorování velmi nám prospěje 

 fakt, na nějž jsem upozornil v předešlém odstavci, že totiž 

 prodloužení vlnité délky jde vždy parallelně se zvýšením 

 středního útlumu a je doprovázeno anomáliemi resonanční 

 křivky. Zvýšením útlumu nedá se vyložiti pozorované posu- 

 nutí polohy maxima resonanční křivky, jak dokázal Wien,. 

 U methody mnou užité jest to a priori jasno, neboť hned při 

 diskussi effektu 1/^(1,2) jsuje ukázali, že prochází nullon 

 vždy přesně pro nullové rozladění bez ohledu na velikost 

 útlumu a spřažení. Yliv odporu prstenu dynamometru 

 nepadá u miého modellu v úvahu (srovn. obr. 8.). Stejně 

 není způsobeno posunutí maxima obyčejné resonanční křiv 

 ky předčasným vyhasnutím jiskry; vliv předčasného vy- 

 hasnutí jiskry na tvar bilineárních effektů nebyl dosud 

 vyšetřován. 



Ta okolnost, že. se všecky nahoře uvedené zjevy vyšky- 

 tají vždy pospolu, nutně nás vede k závěru, že všechny mají 



