o metodice dějin matematiky. 3 



dění svého návrhu obrodu matematicko-historického badání a 

 zabránění vzniku prací nespolehlivých a diletantských. Ve 

 svém jižním temperám entu přeceňuje poněkud působnost Ma- 

 nuelů, jak mu správně vytkl G. Enestrom.^) Naproti tomu 

 není bez podkladu Loriova námitka těžké proveditelnosti Ene- 

 stromova návrhu, aby každou matematicko-historickou práci 

 prohlédl, tedy jaksi censuroval na slovo vzatý znalec dějin ma- 

 tematiky.^) Ony práce sice neznemožní, ale aspoň omezí G. 

 Enestr()mem žádané přísné recense*^) spíše než Loriuv Manuel. 

 Jest však jisto, že l)y přispěl k poznání nutnosti školených 

 autorů matematicko-historických prací a že by školenost tu 

 usnadnil a tak těm, kteří se badání tomu chtějí věnovati, uše- 

 třil mnoho drahocenného času, jejž za dnešních poměrů ztrá- 

 cejí shledáváním své metodické x^říp^^avy. 



11. Pojem a cíl dějin matematiky. 



Cesty, kterými se badání musí bráti, a metodické pro- 

 středky, jichž mu jest použíti, jsou podmíněny cílem, k němuž 

 vědecká práce spěje, a celým stanoviskem, jež jí autor vstříc 

 přináší. 



Obsah pojmu matematického dějepisectví se během doby 

 různě měnil. Z plének bibliografických výčtův a suchých 

 biografických dat nebo zábavných anekdot ze života starých 

 spisovatelů vybíraly se dějiny matematiky jen pomalu k vě- 

 decké výši. 



Toto k r o n i k á ř s k é referování bylo znenáhla vy- 

 střídáno snahou, vysvětliti vědecká fakta určitými kul- 

 turně historickými teoriemi, použíti jich jako dokladů pro 

 předpokládané vlohy jednotlivých národů pro různé obory 

 matematických věd, podříditi je dějinně filosofickým schéma- 

 tům, jak jich vyžadovala nauka o duchu doby a duchu dějin. 

 Typickou mi tu připadá předmluva Arnethových dějin z roku 

 1852, kde autor staví teorii rasového nadání matematického, 

 rasy semitsko-egyptské v Africeaarijské v Asii, proti nižším 



^) W. W. Balí: A short account ete., recense 1. c. 86. 



°) G. Enestrom: Uber kritische Behandlung etc, 1. c. 14. 



O Ibidem, 7, a jinde. 



r 



