o metodice dějin matematiky. 29 



objevu, napodobení pramenů, jež autoru nemohly býti pří- 

 stupny, anachronismy, vzniklé ze snahy po starobylosti, ten- 

 dence vysvětlitelné z motivů padělků a nikoliv pramene sa- 

 mého! Ovšem nestačí jedno kriterium pro odsuzující roz- 

 hodnutí. 



Staré texty bývá nutno očistiti od interpolací, pozdějších 

 vsuvek s úmyslem padělku, označiti pozdější korektury a roz- 

 lišiti od pozdějších glos, poznámek in margine rukopisů, které 

 opisovači z nedbalosti nebo z neporozumění věci vpletli v text, 

 jakož i od komentářů a doplňků vydavatelů. Upozorňuji zde 

 na př. na vydání Euklida. 



Dalším úkolem historické kritiky jest o d s t r a n ě n í 

 omyl ů, totiž nesprávné mínění o pramenech^ vzniklých ni- 

 koli podvodnými úmysly, nýbrž nedostatečnou znalostí. Z nej- 

 známějších matematických případů sem spadajících jest spor 

 o pravost t. zv. geometrií Boěthiov}^ a Gerbertovy, jichž 

 hájil zvláště M. Cantor, za nepravé mezi jinými vyhlašoval 

 H. Weissenborn. Někdy jsou omyly způsobeny také hyper- 

 kritikou, kdy totiž jednostranné nebo povrchní posuzování 

 svádí k odsuzujícímu úsudku bez pronikavé znalosti před- 

 mětu. Omyly vznikají i z okolnosti, že za účelem slohových 

 íívičení byly sestavovány a psány jakési vzorníky listin a 

 zvláště sbírky fingovaných dopisů, jejichž autoři se dovedli 

 skutečným poměrům připodobniti. Naproti tomu lze snadno 

 opisy skutečných takových listin a dopisů, do sbírek pojatých 

 považovati za fingované. Tu bývá nejlepším vodítkem výsle- 

 dek zkoumání, zda sloh a jednostranný snad směr fantasie 

 neukazuje na jediného autora. Metodickou pomůckou při vy- 

 vracování omylů jest pečlivé srovnávání posuzovaného pra- 

 miene s uznaně pravým pramenným materiálem. 



Při každém prameni nutno stanoviti dobu vzniku, 

 neboť na ní závisí místo, kam jej jest ve vývojovém toku za- 

 řaditi, jakož i cena věrohodnosti, zvláště jedná-li se o pramen 

 referující o nějaké události. Nebylo vždy zvykem každý ruko- 

 pis opatřiti datem a ostatně i některé knihy jsou bez data. Tu 

 jest třeba dle celkové povahy, formy, slohu a obsahu jDramen 

 zařaditi clo určité doby, k čemuž při originálech sloužívá způ- 

 sob písma, pak řeč a ovšem i celkový stav a směr matemati- 

 ckého obsahu. Pak se přihlíží k jednotlivostem obsahovým, 



