30 III. Dr. Q. Vetter: 



jež by poukazovaly na fakta ať již všeobecná či matematicko- 

 historická, která době prameni přisuzované předcházela nebo 

 následovala. Sem patří i pomlčení o nrčitém faktu, které by 

 byl autor mohl a pravděpodobně musil znáti, dále přímé citáty 

 nebo aspoň doložitelné použití nedatovaného pramene dato- 

 vaným. Často nelze vyšetřiti přesné datum, nýbrž jen terminus 

 »post quem« a »ante quem«. 



Méně důležité, ač nikoli vždy bez významu jest také 

 místo vzniku. Připomínám jen snahu o důkaz, že t. zv. 

 Gerbertova geometrie byla napsána v klášteře bobbienském, 

 z čehož pak konstruovány důkazy pro Gerbertovo autorství= 

 Místo vzniku snažíme se poznati, ač velmi nespolehlivě, dle 

 místa nálezu a vydání, spolehlivěji již dle lokálního zabar- 

 vení řeči, místních znalostí a zájmů, zvláště když je autor 

 i ui svého čtenářstva předpokládá, dle nápadné neznalosti po- 

 měrů jiných a dle podobných okolností. 



Důležitý údaj pramene, jméno autorovo, bývá rov- 

 něž přečasto předmětem pečlivého vyšetřování, neboť ve 

 starověku a ve středověku nebývalo vždy zvykem autorovO' 

 jméno uváděti. Leč nestačí znáti jen jméno. Jak jsem se již 

 dříve snažil ukázati, může některý biografický moment vy- 

 světliti psychologické prostředí, z něhož matematická práce 

 vyrůstá, intelektuelní vývoj, způsob výchovy a vzdělání,. 

 vnější popudy, celé myšlenkové ovzduší, z něhož autor čer- 

 pal. Jest to zase pečlivé srovnávání s jiným pramenným ma- 

 teriálem, jež může vésti k cíli. Doba a místo vzniku omezují 

 okruh tohoto srovnávacího materiálu. Celková forma a obsah 

 vede nás k určitému myšlenkovému směru. Při rukopisných 

 originálech jest to i písmo, jež slouží za indicie, na př. ná- 

 lezy rukopisů Tychona Brahe, určení knih jím používaných 

 provedeno dle poznámek in margine a pod. K takovému roz- 

 poznání jest ovšem zapotřebí bohatého materiálu srovnáva- 

 cího a důkladné znalosti písma dotyčné doby, by se individu- 

 elní zvláštnosti rozeznaly od dobových. Totéž platí o řeči a 

 slohu, zvláště při naučené latině, málo individualisujícího vý- 

 razu starých knih, kde snadno lze karakteristické zvláštnosti 

 rázu všeobecného zaměniti za značky individuelní. Určité po- 

 jetí, záliba pro nějaké téma mohou také poskytnouti cenné po- 

 kyny. Třeba však vždy uvážiti, že názory, zájmy, sloh, ba i 



