42 III. Dr. Q. Vetter: 



Matem aticko-historická práce nemůže se jen omeziti lui 

 suchý výčet fakt. Čtenáři vyvstane jen tehdy prohloubený 

 obraz dějinného fakta na mysli, je-li faktum to náležitě oce- 

 něno, ať se tak již děje přímo vysloveným uznáním aneb 

 odsouzením, ať se jen jeho plastika zobrazuje taktním vyzdvi- 

 žením jasných a stinných stránek a vystižením všech nitek, 

 spojujících fakt ten s myšlenkovým proudem celého vývoje. 

 Toto hodnocení zjevů jest vždy silně podkresleno subjektivním 

 pojetím autorovým a právě ono znesnadňuje objektivní po- 

 sudek, ač naproti tomu jen toto subjektivní pojetí dodává celé 

 práci ono oživující intimní kouzlo osobního procítění. A b s o- 

 1 u t n í hodnotící objektivní měřítko nesnadno lze získati nám, 

 kteří jsme součástí jedné epochy, jediné složky onoho boha- 

 tého komplexu, tvořícího vědecký vývoj. Přípravou a podkla- 

 dem pro tento ideál jsou však měřítka relativní, z jichž 

 souboru teprve lze objektivně posouditi pravou cenu nějakého 

 fakta. Relativní měřítko podává dotyčná doba s tehdejším 

 stavem vědy a tehdejší kulturní sférou, pochopení osobnosti 

 starého autora, cíl a prostředky jeho tvoření, vývojová linie 

 určité teorie nebo řešení jednotlivého problému. Také Ene- 

 stromův pojem pravidelného a nepravidelného 

 vývoj e,^-^) totiž souhlasného se systematickým vývojem či 

 nikoli tu může prospěti. Taková relativní měřítka zba\nijí 

 naše úsudky nemístné nekritické přísnosti, odsuzující vše, co 

 nezůstalo ve vývoji vědy definitivním, jak to J. Eertrand 

 vytýkal Důhringovi.^^^) 



Lidskému duchu vrozená jednotící snaha, která jej vede 

 k filosofii a která jej nutí povznésti se nad jednotlivé zjevy, 

 hledati v nich pořádající systém, vzájemnou souvislost, uvá- 

 dějící je v harmonii, ona touha vyjádřena jest v genetickém 

 směru historického badání, zařaděním jednotlivých vývojo- 

 vých řad do vývoje všeobecnějšího proudu kulturního. 

 Ne kulturně historické hypothésy a priori pragmatického 

 dějinného směru, jak proti nim správně brojí G. Enestrom, 



^"^) G. Enestrom: Uber regelmássig^e mid nnregelmássige hi- 

 storische Entwickelung' auf dem Gebiete der Mathematik, Bibl. 

 math., (3), V., (1904—5), 1-^. 



^^") E. Diihring": Kritische Geschichte der allgemeinen Priii- 

 eipien der Mechanik, recense J. Bertranda, Bijll. d. se. math. IX. 9. 



