24 I. Karel Kavina: 



nalézti velké rozdíly v cystidách (na př. Massee-ovo krite- 

 rium Rus sula cyanoxantha a R. hete rophylla).^^) 

 K rozeznávání rodů naprosto pouhý znak v cystidách ne- 

 stačí, ale při charakteristice druhové, ovšem vždy jen jako 

 znak podružný, jsou cystidy velmi cenným vodítkem; není 

 tedy nijak správným počínání Hóhnelovo a LitschauerOvo, 

 již na vratkých rozdílech cystidových budují celé rody, ani 

 jednostranný náhled mykologů výše jmenovaných, kteří vůbec 

 cystid jako charakteru neuznávají. Moderní mykolog musí 

 využitkovati a bedlivě uvážiti každý znak, který se mu na- 

 skýtá; toto pravidlo platí o cystidách zejména a nutno tedy 

 systematickou jich cenu případ od případu uvažovati. 



Morfologický význam cystid jest sporný. Kdežto Léveillé 

 (1. c. p. 324) a celá řada botaniků (nejnověji zvláště Deme- 

 liusová) považuje je za samostatné orgány, vykládá je Phoehus, 

 Luerssen (1. c. p. 291), WeUstein za změněné parafysy, 8ey- 

 nes (1. c. 250), Brefeld, Harter za změněné basidie, Fayod 

 (1. c. p. 256) za přechodní orgán mezi parafysou a basidií; 

 Van TiegJiem de Bary a jiní opět identifikují cystidy s tri- 

 chomy hymeniálními, které jako prosté ukončení hymeniál- 

 ních a subhymeniálních hyf někdy z rouška ven vyčnívají. 

 Zajímavo jest, že velmi často trichomy na třeni nebo i na 

 povrchu klobouka, které účetných druhů Agaricineí bý- 

 vají přítomny, tvarem svým nápadně cystidám se podobají: 

 poprvé na shodu cuto upozornil Biffen/'^') který snaží se též 

 homologii obou útvarů dokázati. Proti posledně uvedenému 

 názoru dlužno se obrátiti, neboť velice často vyskytují se 

 podobné útvary i vedle sebe v roušku, a možno vždy pozo- 

 rovati, že trichomy (t. zv. poils hyméniaux francouzských 

 autorů) jsou docela odlišným útvarem. Jsou sice cystidy 

 i tyto trichomy stejně ukončením hyf, ale rozhodně jsou to 

 dva, morfologicky — pokud ovšem možno při nesmírně jed- 

 noduché stavbě stélky Thallophyt o morfologii mluviti 

 — úplně odlišné orgány. Nikdy nelze stanoviti přechody mezi 

 trichomy těmito a cystidami v hymeniu; stejně proto i útvary, 



^0 G. Massee, British FuDgus Flora. London, vol. III. 1893 p. 63. 



*^6) R. H. Biffen, On the Biology of Agaricus velutipes Curt, 

 (OoUybia velutipes P. Karst.) The Journal of the Linnean Society. 

 London 1898, vol. XXXIV. p. 147.— 162., p. 153. 



