16 II. I>i*. 'Tovs. Klobouček: 



z rovnice plochy V, stanovíme-li na př. polohu jednotlivých 

 rovin hodnotou 



. Z — c 



X-a 



a položím e-li pak X = a, čímž obdržíme vztah 



kde Y značí pořadnici průsečíků. 



Ze souvislosti této jest patrno, že oba průsečíky stávají 

 se nekonečně blízkými je-li 



z toho soudíme, že libovolné přímky, rovnoběžné 

 s hlavní přímkou p, dotýkají se dvě komple- 

 xové kružnice, 



Roviny ti,t2 těchto dotyčných kružnic dá- 

 vají, jak patrno, tečné roviny komplexové ku- 

 želové plochy podél dvojné přímky v a jsou 

 pro všecky komplexové kužele, jichž vrcholy 

 se nacházejí na přímce v, pevné. 



Označíme-li kořeny poslední rovnice Ai, l^ jest 



1 a/, :t^|{a- -\- c^) /.yf 



A,,o~ y.C 



a je-li úhel roviny přímek p, v s rovinou asymptotickou <f), 

 měřený jako dříve, a i// 1,0 úhel tečných rovin ti, to s toutéž 

 rovinou měřený jako úhel q), máme 



, c , 



(i 



a poslední výraz nabývá tvaru 



sin (1/^1,0— y) _ _^ -1 /^ 

 sin i/j|,2 ' X * 



Avšak úhel 1/^1, 2 — g) = (5i,o měří odchylku roviny f) v s ro- 

 -vinami ti resp. to, tedy 



sin ďi,o _ ^ -1 /^ 

 sin l/M, 2 ' z ' 



