IV. 



Vegetativní množení druhů Roripa amphibia a Sagittaria 



sagittaefolía. 

 Podává J. Zbořil. 



Předloženo dne 21. ledna 1919. 



Jest všeobecným zjevem u vodních rostlin, že v náhradu 

 :za slabé pohlavní vyvíjejí usilovné množení vegetativní. Děje 

 :se tak hlízami oddenkovými, kořenujícími výhonky, osními 

 úlomky, přímým pučením jednoho jedince z druhého, obzvláště 

 pak význačně opadavými zimními pupeny (hibernakuly). 



Těmi jsou v nejprostším případu pouhé olistněné a 

 •zkrácené vrcholky os (Ceratophyllum, Myriophyllum, Hottonia, 

 Potamogeton crispus, pusillus a j.), jindy pak skutečné kom- 

 paktní pupeny, a to buď nahé (Utricularia), neb kryté zevně 

 šupinami (Hydrocharis, Potamogeton rufoscens). Zakládají 

 se koncem vegetační periody v pozdním létě neb na podzim. 

 Jsou tak naplněny zásobními látkami, že uvolníce se od hy- 

 noucí rostliny, klesnou vlastní tíží ke dnu, kdež přezimují. 

 Pouze u Utrikularie jsou lehčí vody a proto se od rostliny 

 neodlučují, čekajíce, až tato, uhynouc a nasáknouc vodou, 

 ponoří se s nimi do hloubi (Utr. vulgaris, neg^lecta). Vývoj 

 v rostlinu nastává na jaře, kdy pučením zmenší se zásoba 

 reservních škrobů a tím se pupen nadlehčí tak, že vypluje 

 k hladině. — Tvoření jich děje se někde pravidelně a jest tak 

 vžito, že rostlina od něj neupouští ani na souši (Utricularia), 

 Jinde, a sice tam, kde mají ráz pouhých větévek, jest do té 

 míry odvislo od počasí, že za mírné zimy buď vůbec k němu 

 nedojde, neb učiní se pouhý náběh. V krajích teplých, již 

 v jižní Evropě, se přirozeně nevyskytují, stane se tak však 

 mnohdy ihned, byla-li rostlina přenesena na sever (Hydrilla). 

 — U některých rostlin nahrazují je celí přiměřeně utváření 

 .jedinci. Tak u Lemnaceí, kdež se liší od normálních drobností 



Věstník Král. Č. Společnosti Nauk tr. II. I . 



