Veg'. ronožeiií Roripy a Sagittarie. 7 



jeho se zarývají do země, následkem toho pak se mění v ú- 

 tvary souhlasné s oddenkovými. Skutečně též vznikají i v 

 úžlabích světlem již zasahovaných, jakož vůbec stěží lze 

 mluviti o skutečném ponoření rostliny v bahně. Sám bych 

 však soudil, že tak daleko pro výklad choditi netřeba. Zkou- 

 maje totiž věc u bramboru, seznal jsem, že zde často z úžlabí 

 drobných sice, avšak již zřejmě normálních listů assimilač- 

 ních, postavených na spodině lodyžní, vyrůstají nadzemní 

 krátké výhonky oddenkové, končící zakrslými hlízami. Patrně 

 byla místa ona při »kopčení« zahrnuta blinou v tom stadiu, 

 že o tvaru listů bylo již rozhodnuto, nikoli však o povaze 

 jich úžlabních pujDenů, a ty se pak vyvinuly místo lodyž- 

 ních jako útvary oddenkové*). A bezpochyby, že podobná 

 možnost přeměny spodních, při oddenku položených pupenů 

 lodyžních existuje u rostlin vůbec. U Sagittarie pak se zjev 

 ten asi vlivem vodního života a s ním souvisejícího slnbého 

 osvětlení base osní vystupňoval v pravidelný. Ovšem jedna 

 závada i při tom výkladu zůstává, totiž ta, že Sagittaria 

 dnes vůbec oddenku nemá. Mimo to i její výběžky liší se 

 od ostatních tím, že nejsou transversálně geotropické, nýbrž 

 prostě diageotropické, směřujíce v jistém, dosti značném 

 úhlu šikmo dolů, takže ponor hlíz 2 dm i více není vzác- 

 ností. Věc lze dobře sledovati při pěstění rostliny v nádobě 

 ve vodě, kdež výhony . nemajíce překážek zachovají přesně 

 svůj vytčený směr, ač by nadnášeny vodou měly tíhnouti 

 k hladině (obr. 5). Též u kusů suchozemských zarývají se 

 šikmo dolů, a to s takovým úsilím, že se někdy hlíza tlakem 

 na tvrdý substrát spi ostí a výběžek podivně zkroutí. 



Dosud poj eduá váné hlízy nepředstavují tedy h i b e r- 

 n a k u 1 í. Přes to však se tato u Sagittarie za jistých okol- 

 ností jako zvláštnost vyskytují, a sice v podobě terminál- 

 ních osních hlíz, o něco menších a jinak utvářených 

 nežli předešlé. Neznámé dosud útvary tyto nalezl jsem 

 nevědomky na podzim r. 1913 na jedincích, vylovených vleč- 

 nou sítí při rybolovu ze slepého ramene řeky Moravy 



*) Velenovský dokonce uvádí (Všeobecná botanika. II. 549) 

 ten zajímavý zjev, že u některých odrůd vznikají vůbec v úžlabích 

 listů lodyžních hlízy, a to přisedlé. Snad by pro naši otázku mělo 

 význam zjištění, jakým způsobem byly vypěstěny. 



