6 VII. Pro f. Dr. Jaroslav Milbaiier a Dr. inž. Kamil Kohn: 



Ktister a Thielova a Findlayova. Z neznalosti poměrů rovno- 

 vážných při částečném sražení vysvětlují se odchylné vý- 

 sledky v některých pracích starších, hlavně v těch, ve kterých 

 hledány byly číselné vztahy mezi koncentrací obou látek 

 v roztoku po srážení zbylých a nebrán ohled na časový vliv 

 po srážení. Jest to práce Behusova,^) který sráží BaCl2 

 a CaCU uhličitanem sodným a Morrisova,^) zabývající se 

 srážením K2SO4 + K2CO3 a K2CO3 + KsCrO* chloridem 

 barnatým. 



Pro technickou praxi a analytiku má však stav meta- 

 stabilní větší důležitost nežli stav stabilní, který se dosta- 

 vuje dle okolností s různou rychlostí a jehož vyčkání zna- 

 menalo by ztráty časové. Dosud nebyly však poměry tohoto 

 stavu metastabilního důkladně prozkoumány. Veškeré práce 

 o částečném srážení zabývaly se konečným stavem rovno- 

 vážným, ba nesledovaly ani časově přechod z jednoho stavu 

 •do druhého. Jedinou poznámku s touto otázkou související 

 nalezli jsme u Findlaye,^) který studoval částečné srážení 

 Nal a Na2S04 dusičnanem olovnatým a zabýval se jen mimo- 

 xíhodem měřením rychlosti srážecí obou solí methodou opti- 

 -ckou. Sám však nepřikládá těmto pokusům nějakého vý- 

 5:namu a neuvádí žádných číselných výsledků. 



Problém srážecí možno pak vymeziti na základě gra- 

 fického řešení v obr. č. 1. asi následovně: 



Původní poměrné složení roztoku před srážením dáno 



jest souřadnicemi bodu a — ^, při čemž of značí koncentraci 



K2Cr04 v molech a od konc. K2SO4 v molech. Kdyby ne- 

 bylo metastabilního stavu, byl by dán poměr rozpustných 



of 

 solí draselných ^^. Ve skutečnosti jest však poměr rozpust- 



nt 



ných solí v okamžiku po srážení —^f a poměr sražených 



ff 

 solr^,. 



1) Lieb. Ann. 87., 238., 1853. 



2) Lieb. Ann. 213., 253., 1883. 

 ') Loc. tit. 



I 



