studie o chromové žluti. 7 



Najdeme-li tedy nějaký číselný vztah původního složení 

 roztoku -^ k složení ssedliny, nebo k složení roztoku bez- 

 prostředně po srážení, bude tím již částečně objasněn pochod 

 srážecí, v našem případě i s hlediska praktického velice dů- 

 ležitý. Zároveň mohou pak pokusy srážecí rozhodnouti o mož- 

 nosti tvoření se podvojných solí a blíže určiti i polohu G. W. 

 křivky, jestliže srážení provedeno bude tak, aby celý systém 

 přešel do rovnováhy této křivice odpovídající. 



Pokusy částečného srážení. 



Reagencie k těmto pokusům použité byly stejně při- 

 pravovány jako k pokusům v I. dílu uvedeným. Dusičnan 

 draselný, který brán byl ku stanovení společných rozpust- 

 ností, byl připraven z chem. čistého prodejného dusičnanu 

 draselného dvojnásobnou rušenou krystalisací a byl pak 

 prostý Cl\ ClOi jakož i Mg" a Ca". 



Při srážení přistupuje do systému KNO3 vzniklý ze solí 

 draselných reakcemi: 



KsCrO^ + Pb(N03)2 = PbCr04 + 2KNO3 

 K2SO4 + Pb(N03)2 = PbS04 + 2KNO3 



Předem musil tedy býti určen vliv nově přistupujícího 

 dusičnanu draselného na celý systém. 



Přidáme-li k systému znázorněnému v obr. č. 3. iso-' 

 thermou Meyerhofferovou nějakou sůl draselnou, můžeme 

 předpokládati posunutí bodů A a Dy které značí rozpustnost 

 obou solí draselných, ve směru k počátku os, poněvadž se 

 přidaným dusičnanem draselným zatlačí rozpustnost obou 

 solí draselných. Obdobně a z téhož důvodu posunou se body 

 B a C dovnitř diagramu, takže se existenční oblasti obou 

 solí olovnatých zmenší. Toto posunutí křivky ABCD je 

 úměrno koncentraci přidané soli draselné. Naneseme-li na 

 třetí osu koncentraci této soli draselné, v případě našem 

 KNO3 a předpokládáme, že netvoří se podvojné soli nebo 

 isomorfní směsi, vznikne prostorový diagram (čís. 3.), který 

 bude na jedné straně omezen isothermou Meyerhofferovou 

 (viz první díl práce, obr. 2.), ve směru osy Z bude pak 

 omezen jednak křivkou AAi značící umenšení rozpustnosti 



