studie o chromové žluti. ^ 27 



Příčinu rychlosti při tomto způsobu srážení lze opět hle- 

 dati v octanu draselném, který při srážení vzniká a PbS04 

 rozpouští. 



Z pokusů 257, 258 a 260 tab. č. 4.) jest patrno, že poměr 



p, ^^^ v ssedlině je bezprostředně po sražení větší, nežli 



CrO 

 poměr -^TT^v původním roztoku před sražením. 



Pokus 260, při kterém přidán byl před srážením 1 cm^ 

 ledové kyseliny octové dokazuje, srovnáme-li jej s pokusem 

 č. 257 provedeným, jinak za stejných podmínek, že octová 

 kyselina nemá vlivu na rychlost mizení PbS04, poněvadž 

 zde vzniká urychlující sloučenina (octan draselný) již při 

 sražení monochromanu draselného. 



Kritika theorií o žluti chromové. 



Na základě výsledků práce možno přistoupiti ku po- 

 pouzení jednotlivých výkladů o změně barvy chromanu olov- 

 natého a chromové žluti světlé barvy. Úvodem byly již jed- 

 notlivé theorie probrány. 



1. Čistý chroman olovnatý není v čisté vodě schopen 

 •existence, jak bylo dokázáno prací Coxovou (1. c), nýbrž hy- 

 drolysuje se až po dosažení určité rovnovážné koncentrace 

 Or Os dle rovnice 



2 PbCrO* + HsO z^ PbO . PbCrO^ + CrOs 



Odstraňuje-li se promýváním CrOs (resp. H2Cr04), měla by 

 liydrolysa probíhati stále dále a barva žlutá by červenala při- 

 bývajícím zásaditým chrom anem olovnatým, kterv je barvy 

 červené. Tato theorie opřena jsouc pokusem a theorií fásí, 

 vykládá jasně a jednoduše změnu barvy čistého chromanu 

 olovnatého, nedostačuje však k výkladu změny chromové žluti 

 světlých odstínu. Všechny theorie o změně barvy chromové 

 žluti, které povstaly před Coxovou prací, měly pak zase tu 

 vadu, že sice vysvětlovaly změnu barvy chromové žluti, ni- 

 kterak však základní úkaz, totiž změnu barvy pouhého chro- 

 manu olovnatého. 



2. Theorie J ahlczynski-ho (1. c.) opírá se o práci Coxovu 

 a přenáší Jeho theorii hydrolytickou z čistého chromanu na 



