studie o chromové žluti. 31 



3. Theorie Gobel-ova.O 



Tato theorie hledá vliv PbSOi v tom, že působí proti 

 smršťování chromanu olovnatého. Jisto jest, že síran olovnatý 

 dává barvy lehčí ve smyslu technickém; jsou totiž po vysu- 

 šení vzhledu objemnějšího a pórovitějšího. Jejich hutnota 

 neliší se však příliš od hutnoty čistého chromanu olovnatého. 



Stanovili jsme spec. váhu čistého sraženého PhOrO* 

 methodou pyknometrickou při 16 — 18^0. Obnášela v prů- 

 měru několika měření 5'44. Specifická váha chromové žluti,. 

 připravené z 2'3304 g K^GrO, a 20412 g K2SO4 sražením 

 7 g Pb(N03)2 byla v průměru 5'47, a chromové žluti sražené 

 z 8 g Pb(N03)2, 3'4956 g KaCrO* a 1-0456 g K2SO4 5.61. 



Nezpůsobuje tedy přítomnost PbS04 zmenšení objemu 

 chromové žluti. 



4. V knize Zerr a Riibencampově (1. c.) zastoupena je 

 theorie, ve které se mluví o různýeh molekulárních formách 

 chromových žlutí, jednak amorfních, jednak krystalinických. 

 Zásaditý chroman olovnatý má býti úplně krystalinického 

 složení, kdežto světlejší barvy obsahují této modifikace méně. 

 Výroba chromových žlutí citrónové barvy má se pak pro- 

 váděti takovým způsobem, aby bylo zabráněno tvoření se 

 krystalinické modifikace. Čím zředěnější jsou roztoky a čím 

 intensivnější míchání, tím menší je schopnost chromanu tvo- 

 řiti modifikaci krystalinickou a tím světlejší je konečná barva. 

 Tyto modifikace nejsou však nikterak dokázány. 



Krystalický chroman olovnatý má sp. váhu mnohem 

 větší chromanu olovnatého, sraženého. V přírodě se vysky- 

 tující chroman olovnatý, minerál, krokoit má sp. v. = 6*118, 

 uměle připravený krystalický chroman olovnatý^) 6*123, 

 kdežto sražený chroman 5*44. Z těchto čísel, jakož i z dříve 

 uvedené sp. váhy chromové žluti je jasno, že nemůže v nich 

 býti chroman olovnatý krystalinický. Nemá tedy i tato the- 

 orie podstatného odůvodnění. (Ostatně později uvedené po- 

 kusy a mikrofotografie ukazují, že chroman olovnatý, oby- 

 čejným způsobem sražený, jest povahy amorfní). 



») Chem. Ztgr. sv. 23. str. 543. 



2) Schulter: Bull. soc. fraucaise de mineralogie 27. 129 (1904).. 



