32 VII. Prof. Dr. Jaroslav Milbauer a Dr. inž. Kamil Kohn: 



5. Starší theoric Habichova^) zastupuje názor, že tvoří 

 se v chromové žluti světlých odstínů podvojné soli, sulfo- 

 chromaty a s theorií tou setkáváme se též v kuize Genteleho'). 

 Jablczynski (1. c.) dokázal již neudržitelnost této theorie tím, 

 že připravil chromové žluti stálé při promývání s množstvím 

 PbSOi daleko menším, nežli by odpovídalo stechiometrickému 

 poměru sulfochromátů. Dokázali jsme pak vlastními pokusy 

 srážecími, že složení ssedliny při současném srážení chro- 

 manu a síranu olovnatého závislé jest na složení původního 

 roztoku a že se tedy při srážení netvoří podvojné soli. 



Vlastní theorie funkce síranu olovnatého v chromové žlutl 

 citrónové barvy. 



Prací Cox-ovou o hydrolyse chromanu olovnatého je 

 nesporně dokázáno, že příčina temnání barvy je způsobena 

 vznikem zásaditého chromanu olovnatého. Theorie Jablczyn- 

 ski-ho nevysvětluje však uspokojivě všechny vlastnosti a 

 funkce síranu olovnatého v světlých odstínech chromové žluti. 



Na základě pokusů vybudovali jsme theorii vlastní, 

 která předpokládá tvoření se tuhých roztoků síranu a chro- 

 manu olovnatého při srážení chromové žluti a vyšli jsme 

 z následující úvahy: Formy, v jakých by se mohl síran 

 olovnatý v chromové žluti vyskytovati, mohou býti: 



1. Mechanické směsi. 



2. Podvojné sole. 



3. Isomorfní směsi. 



4. Tuhé roztoky. 



1. Chromové žluti nedají se připraviti mechanickým 

 míšením síranu a chromanu olovnatého; nemůže tedy síran 

 olovnatý působiti jen mechanicky. 



2. Pokusy srážecími dokázáno bylo, že se netvoří po- 

 dvojné soli, poněvadž složení ssedliny při srážení obou solí 

 olovnatých mění se se složením roztoků sražených a pokusy 

 týkající se určení stability systému PbS04 + K2Cr04 -<-^ 

 PbCrO* + K2SO4 rovněž ukázaly, že je existence podvojných 

 solí pochybná. . 



O Ztschr. fiir angew. Chemie 1896, str. 614. 

 3) Lehrbuch der Farbenfabrikation. 



