2 VIII. Dr. Jaromír Wenií4': 



to vývojová stadia od Petromyzon fluviatiiis a Petromyzon 

 Planeriy od právě vyvinutých blastul do exemplářů v délce 

 10 mm v nejrůznějších odstínech vývojového postupu. Okol- 

 nost tato jest pro studia embryologická zvlášť významná, 

 bylyť některé práce podobného obsahu (43) založeny pouze 

 na dvou vývojových stadiích. 



Uvedený materiál byl znamenitě fixován a — ac již 

 několik roků starý — v dobrém stavu v 95Vo alkoholu 

 udržen. Nejen vnitřní pletiva, ale u některých stadií i celý 

 vířivý pokryv těla byl neporušen zachován. Exempláře 

 Petromyzon fluviatiiis byly fixovány chromovou kyselinou, 

 Petromyzon Planeri sublimát-formolem. Ammocoeti byli 

 parafinovou methodou rozloženi v bezvadné série řezů 

 v tlouštce 4 — 8 //. K barvení použito hlavně safraninu dle 

 methody P f i t z n e r-o v y, která se mi již dříve znamenitě 

 osvědčila (po fixaci F 1 e m m i n g-o v o u směsí), mimo to 

 brasilinu, genciany a pikromagnesiakarminu. Jako nejlepší 



— a na základě dřívějších zkušeností zajisté i trvalá — se 

 osvědčila methoda prvá; dáváť safranin výborné výsledky 

 i po pouhé chromové kyselině a umožňuje rychlou práci 

 oproti brasilinu. Také tento, užitý přesně dle methody Hei- 

 denhain-ova železitého haematoxylinu, poskytuje krásné 

 praeparáty a hodí se výborně ku kombinaci s kyselinou 

 pikrovou. 



Zpracovaný materiál byl však pro oba zamýšlené úkoly 



— sledováni vývoje labyrintu a srdce — nedostačitelný. Vý- 

 voj srdečního endothelu, o který v první řadě běží, nebylo 

 lze zastihnouti v prvé jeho fasi a zjistiti jeho původ, pro 

 vývoj labyrintu byla pak stadia vesměs příliš mladá, majíce 

 v délce 10 mm orgán »sluchový« dosud v podobě jednodu- 

 chého váčku. Za to však byla pozornost moje upoutána ku 

 vývoji štítné žlázy a rýh v žaberní partii střeva, t. j. rýhy 

 hypo- a epibranchialní a rýh laterálních (»pseudobranchial- 

 ních«), pro kteréžto studium právě četná stadia poskytla 

 vděčný materiál. Výsledky svých pozorování těchto orgánů 

 předkládám v této práci. V prvé části uvádím vlastní pozo- 

 rování a dotýkám se údajů jiných autorů jen tam, kde jest 

 toho nezbytně třeba. Část druhá jest věnována dosavadnímu 

 stavu otázky a úvahám srovnávacím. Doufám, že tímto způ- 



