Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústých. 



15 



ženy. Distáťné přechází široká žaberní partie roury zažívací 

 v úzký oesofagus. 



Vraťme se opět ku řezům příčným a pokračujme dále 

 na zad od řezů, které zachytily vývod thyreoidey (obr. 6., 

 II., III.). Aby postup vývoje branchialních rýh byl co možno 

 nejpodrobněji podán, volím stadium nepatrně mladší, než na 

 uvedených obrázcích jest zobrazeno; popisovaná nyní stadia 

 neliší se téměř pranic délkou, i lze stupeň stáří odhadnouti 

 pouze dle stavu vývoje různých orgánů a dle množství 



Obr. lil. Ammocoetes (P. fluviatilis) délky 5 mm. 



Vyústění vývodu do společné dutiny thyreoidey. 



Zeiss obj. DD, komp. ok. 6. 



žloutku dosud v pletivech přítomného. Tedy řez nepatrně 

 mladším stadiem předvádí tab. obr. 8., na němž oproti obráz- 

 kům předešlým mnoho tělísek žloutkových možno pozorovati. 

 Veden jest přesně za vývodem štítné žlázy (obr. III.), která 

 sama o sobě u všech těchto exemplářů vykazuje stejný 

 pokrok; střední příčka sáhá jen asi do třetiny výšky svět- 

 losti, mediální stěny žlaznatého vchlípení přecházejí dorsálně 

 v sebe navzájem, uzavírajíce střední komoru žlázy, laterální 

 stěny vchlípení staly se mediálními obou komor postranních. 

 Tyto tři prostory či komory thyreoidey, střední největší a 

 dvě postranní menší, možno sledovati na všech distálních 

 řezech. Pro naše účely zajímavým jest však epithel spodiny 

 f aryngové, tvořící klenbu nad thyreoideou a větvemi truncu : 

 jest stejnoměrně vysoký, netvoře žádného ztlu- 

 štění (obr. 8.). Teprve na čtvrtém řezu dále na zad (tloušťka 

 -řezu 5 fj), který zasahuje laterální komory žlázy v jich nej- 



